Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить: 1) встановити факт про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] ; 2) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , за № 23 від 15 березня 2016 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області, де у відомостях про батька дитини вказати « [PERSON] », [INFO] , уродженець м. Лозова, Харківської області, громадянин України. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] перебувала з січня 2015 року в цивільних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . За час сумісного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Оскільки на час народження дитини [PERSON] не перебувала з батьком дитини у зареєстрованому шлюбі, то відомості про батька у свідоцтві про народження дитини були внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а саме: в свідоцтві про народження дитини [PERSON] , батьком дитини зазначено « [PERSON] ». Заявниця зазначає, що вони проживали однією сім`єю з померлим з 2015 року за адресою: [ADDRESS] , разом виховували доньку, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Встановлення факту батьківства необхідно для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини. 26 грудня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами окремого провадження. У судовому засіданні заявниця та заінтересована особа [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав наведених у ній. Заінтересована особа Лозівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши заявника, заінтересовану особу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України. [PERSON] народилась [INFO] , та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області від 15 березня 2016 року, актовий запис 23. Як вбачається з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини були внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 05.11.2025 р., актовий запис 1415. З наданих копій фотокарток вбачається, що на них зображені заявниця [PERSON] , [PERSON] з донькою у домашній обстановці. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є братом померлого [PERSON] . За життя його брат проживав разом без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . За час фактичних шлюбних відносин у брата та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Свідки [PERSON] , [PERSON] , у судовому засіданні пояснили, що вони знали [PERSON] . За життя він проживав разом без реєстрації шлюбу з [PERSON] . За час фактичних шлюбних відносин у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Пунктом 3 частини 2 статті 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням того, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Надаючи оцінку доказам суд ураховує, що внесене зі слів матері [PERSON] у свідоцтві про народження дитини ім`я та по батькові батька дитини, повністю співпадає з іменем та по батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Також у судовому засіданні [PERSON] , який є рідним братом померлого та свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили спільне проживання [PERSON] з [PERSON] та те, що [PERSON] визнавав дитину після її народження своєю донькою. Надані суду сімейні фотографії свідчать по спільне виховання дитини [PERSON] з [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved