Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.07.2024 року між ТОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4827704, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти (споживчий кредит) у сумі 11200 грн.. Позивальник зобов`язувався повертати кредит частинами щомісячно згідно з графіком. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. 31.03.2025 року ТОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №31/03/2025, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №4827704 від 21.07.2024 року. Зазначають, що заборгованість відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» складає 71680 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 11200 грн.; заборгованість за відсотках нарахованих первісним кредитором 42672 грн., заборгованість по процентах нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» -17808 грн. Посилаючись на викладене, просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 71680 грн., визначити порядок виконання рішення суду в порядку ч.ч.10-11 ст.265 ЦПК України, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.. Ухвалою суду від 03.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, судове засідання призначено на 26.01.2026 року. Згідно розпорядження від 25 грудня 2025 року дану справу передано в провадження судді Клименко А.Я. у зв`язку з відрахуванням судді Сидоренко А.П. зі штату суду. Представник позивача в поданому позові просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що 21.07.2024 року між ТОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4827704, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти (споживчий кредит) у сумі 11200 грн. Позивальник зобов`язувався повертати кредит частинами щомісячно згідно з графіком. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. 31.03.2025 року ТОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №31/03/2025, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №4827704 від 21.07.2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» складає 71680 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 11200 грн.; заборгованість за відсотках нарахованих первісним кредитором 42672 грн., заборгованість по процентах нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» -17808 грн.. Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст.265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22, зазначає наступне. Згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України(частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для її задоволення. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, в якому адвокат Столітній М.М. надає юридичну допомогу ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с.49-50). Згідно заявки на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року щодо примусового стягнення заборгованості з [PERSON] склав 10 000 грн. (а.с.18-19). Представником позивача надано акт прийому-передачі виконаних робіт згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.15). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат з надання правничої допомоги (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд вважає, що витрати з надання правничої допомоги у сумі 10000 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом (надання усної консультації та складання позовної заяви для подачі до суду), не відповідають критерію реальності та розумності їхнього розміру. Тому з відповідача на користь позивача підлягають частковому стягненню витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 2000 грн.. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість в розмірі 71680 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.. Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 549-551, 599, 624, 625, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

Outcome: partial