Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.05.2021 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] було укладено Заява-Договір № TDB.2021.0604.13531 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана Заява - Договір. Згідно з п. 1 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, підписанням Заяви - Договору клієнт беззастережно підтвердив, зокрема: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиція АТ «Мегабанк» на приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, що розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua мережі інтерет www.todobank.com, ??згоду з умовами договору, а також положення усіх додатків до нього, ??укладання з банком шляхом приєднання до договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у Місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви - Договору, підписанням якої Клієнт приєднується до Договору в цілому. На поточний рахунок у гривні банк надав клієнту кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії, що встановлений у п. 4 розділу "Запевнення та умови" кредитного договору. Позивач вказує, що 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" укладено Договір про відступлення права вимоги №GL1N426240. Також, 27.12.2024 між ТОВ "Фінансова компанія Мустанг" та Товариством з обмеженою відповідальність "ФК Єврокредит" укладено Договір факторингу N 1/12. Враховуючи наведене, заборгованість [PERSON] перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 33 734,56 грн, яка складається з 9 909,30 грн - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена); 23 825,26 грн - заборгованість по несплаченим відсотків (в тому числі прострочених). Позивач вказує, що станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0604.13531 від 17.05.2021 року не погашена, а тому просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.12.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви та заяві поданої 25.12.2025 року, просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи відповідно до положень п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами №R067059454835 та трекінгом відстеження рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами №R067071397383, в судове засідання не з`явився та про причини неявки, не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17.05.2021 року між Акціонерним товариством "Мегабанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №TDB.2021.0604.13531. Згідно заяви-договору відповідач просив встановити на його поточний рахунок у гривні ліміт кредитної лінії в розмірі до 200 000 гривень на умовах згідно тарифами банку та паспортом споживчого кредиту. Відповідно до п. 4 даного договору сума мксимального ліміту кредитної лінії - 200 000,00 грн., строк кредиту - 12 місяців, пільговий період 62 дні, тип кредиту - кредитна лінія, мета кредиту - споживчі цілі, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 87,30% річних (а.с.89-90). Згідно паспорту споживчого кредиту тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія з пільговим періодом для використання, ліміт кредиту - 10 000 грн., строк кредиту - 12 місяців, базова процентна ставка - 56% річних, у пільговий період 0,0001% (а.с.91-93). З виписки з особового рахунку за кредитним договором № TDB.2021.0604.13531 від 17.05.2021 року за період з 15.05.2021 по 02.12.2022 вбачається факт прострочення кредитної заборгованості по договору овердрафту (а.с.53-69, 71-82). За змістом довідки-розрахунку заборгованості АТ "Мегабанк" станом на 03.09.2024 року за кредитним договором №TDB.2021.0604.13531 від 17.05.2021 року заборогованість [PERSON] становить 9 909,30 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 825, 26 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.52). Судом також встановлено, що 03 вересня 2024 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" було укладено договір про відступлення права вимоги №GL1N426240, відповідно до умов яких до ТОВ "Фінансова Компанія "Мустанг Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №TDB.2021.0604.13531 від 17.05.2021 року, що підтверджується протоколом електронного аукціону №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 та витягом з Додатку №1 до договору №GL1N426240 від 03.09.2024 року, де у списку боржників значиться відповідач [PERSON] . Сума загальної заборгованості відповідача згідно вказаного реєстру становить 33 734,56 грн., з яких 9909,30 грн. заборгованість за тілом кредиту та 23 825,26 грн. заборгованість за відсотками (а.с.25-30, 32-33, 83). З платіжної інструкції кредитного переказу коштів №66895 від 31.07.2024 року вбачається про перерахування грошових коштів ТОВ «Фінансова компанія Мустанг Фінанс» на рахунок АТ "Мегабанк" за оплату про відступлення права вимоги згідно договору №GL1N426240 (а.с.31). В подальшому, 27 грудня 2024 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Мустанг Фінанс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит" було укладено договір відступлення прав вимоги №1/12 відповідно до умов якого до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0604.13531 від 17.05.2021 року, що підтверджується витягом з додатку №1 до договору №1/12 від 27.12.2024 року, де у списку боржників значиться відповідач [PERSON] . Сума загальної заборгованості відповідача згідно вказаного реєстру становить 33 734, 56 грн., з яких 9 909,30 грн. заборгованість тілом кредиту та 23 825,30 грн. заборгованість за відсотками (а.с.21-24, 51). З платіжних інструкцій кредитного переказу коштів №1074 від 27.12.2024 року, №1091 від 31.01.2025 року, №1822 від 22.09.2025 року вбачається про перерахування грошових коштів ТОВ «ФК Єврокредит» на рахунок ТОВ «Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" за оплату про відступлення права вимоги згідно договору № 1/12 від 27.12.2024 року (а.с.50). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційноправові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційнотелекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційнотелекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошовї суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № TDB.2021.0604.13531 від 17.05.2021 року, як і договорами факторингу, які є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попереднім кредитодавцям відповідачем не надано, а тому вимога ТОВ "ФК Єврокредит" про стягнення з відповідача заборгованості підлягає до задоволення. У позовній заяві представник позивача просить покласти на відповідача витрати на професійну (правничу) допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі N 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі N 317/1209/19. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) було надано аналіз реальності (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді, враховано, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своєму клієнту такі послуги, як: аналіз законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини та судової практики у даній категорії справи, складання процесуальних документів, складання клопотань про долучення до матеріалів справи доказів, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною. Вирішуючи питання про стягнення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200 суд враховує, що повноваження представника позивача у справі підтверджені належними документами, з урахуванням договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025 року, за умовами якого адвокатське об`єднання "Альянс ДЛС" прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів ТОВ "ФК Єврокредит" з питань, що відносяться до судів загальної юрисдикції по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема стягнення заборгованості з боржника [PERSON] , вартістю послуг (прейскурант) від 01.07.2025, актом приймання передачі послуг з правничої допомоги №12133177 від 14.08.2025 та з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складності справи, яка є малозначною, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, засад розумності, виваженості та справедливості, те, що предмет спору в даній справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Єврокредит». Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1054, 1082, ЦК України, к еруючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,

Outcome: approved