Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з позовною заявою до Ковельської районної (військової) державної адміністрації Волинської області, Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , яка була спадкоємцем після смерті чоловіка, [PERSON] : - на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею - 1.9221 га, що посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю, серії ВЛ № 01516, виданим 04.09.2001 на підставі рішення Радошинської сільради від 21.08.2001 № 20/1, зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів про право приватної власності на землю від 04.09.2001 за № 183 на [PERSON] ; - на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею - 1.1093 та, що посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю, серії І-ВЛ 003777, виданим 03.06.2003 року на підставі Розпорядження Ковельської РДА від 24.03.2003 № 133, зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів за № 519 на [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті тітки, [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадкового майна входять житловий будинок в селі Радошин та земельні ділянки для ведення осбистого селянського господарства, які належали [PERSON] та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які належали її чоловіку, [PERSON] , який помер [INFO] . На момент смерті дядька, тітка проживала разом з ним. Спадкові права на майно, яке належало тітці, [PERSON] , будинок та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, позивач оформив в судовому порядку через відсутність оригіналів документів. При цьому він отримав копії документів, державних актів на земельні ділянки, розташованих на території Радошинської сільської ради, які належали його дядьку, [PERSON] на праві приватної власності. Однак, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв"язку з викладеними обставинами просить позов задовольнити. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 10.12.2025 ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Ковельської районної (військової) державної адміністрації Волинської області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника, не заперечують проти вирішення справи на користь позивача. Представник відповідача Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні 14.01.2026 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення і у зв`язку зі складністю справи його ухвалення та проголошення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 10 год. 15 хв. 21.01.2026. Дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] у віці 89 років, про що свідчить копія повторного Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ; актовий запис - № 12, видане виконавчим комітетом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області 07.05.2019. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть № 21 від 13.09.2006. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, [PERSON] та [PERSON] одружились 12.07.1997, актовий запис № 5, тітка змінила дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON] . Підтвердженням того факту, що мати позивача та тітка були рідними сестрами є копія повторного свідоцтва про народження матері позивача серії [NUMBER] , актовий запис № 4 від 06.03.1938 проведений в селі Радошин Ковельського району Волинської області, виданий 09.02.1962 Ковельським відділом ЗАГС та копія витягу з ДРАЦСГ про шлюб тітки, де вбачається, що їхнім дівочим прізвищем було - « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] , серії [NUMBER] , актовий запис № 39 від 19.09.1962, його батьками зазначені, [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження батьків позивача, серії [NUMBER] , актовий запис № 15 від 12.09.1962, мати позивача, [PERSON] одружилась із батьком [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». 28.01.2008 в Радошинській сільраді Ковельського району Волинської області, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, позивачу. Ззаповіт посвідчений секретарем Радошинської сільської ради Ковельського району Влинської області і зареєстрований у реєстрі за № 30. Зі спадкової справи №34/2019, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що позивач прийняв спадщину за заповітом, а саме на будинок та земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства. Під час оформлення спадкових прав позивачу стало відомо, що чоловіку тітки [PERSON] належали на праві приватної власності земельні ділянки, так як він отримав копії державних актів серії ВЛ №01515 від 04.09.2001 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею - 1,9221 га, та серії І-ВЛ №003777 від 03.06.2003 - загальною площею 1,1093 га. Згідно довідки виданої Голобською селищною радою від 19.03.2020, на момент смерті [PERSON] його дружина [PERSON] проживала разом з ним. Таким чином [PERSON] прийняла спадщину за помердлим [PERSON] , однак не оформила спадкових прав. Постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Мороз К.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки у зв`язку з ненаданням документів, що посвідчують право власності на вказані земельні ділянки. Згідно листа управління Держгеокадастру від 20.05.2025 [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею - 1.9221 га., посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю, серії ВЛ № 01516, виданим 04.09.2001 на підставі рішення Радошинської сільради від 21.08.2001, № 20/1, зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів про право приватної власності на землю від 04.09.2001 за № 183 та земельна ділянка, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю, серії І-ВЛ 003777, виданим 03.06.2003 року на підставі Розпорядження Ковельської РДА від 24.03.2003 № 133, площа ділянки становить 1.1093 га., зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів за № 519. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України). Згідно ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З 1 січня 2013 року у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Державний земельний кадастр» правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку замість державного акта є свідоцтво про право власності на земельну ділянку, у разі набуття права на земельну ділянку в межах норм безоплатного виділення відповідно до ЗК України, чи витяг із реєстру нерухомого майна та їх обтяжень, у разі переходу права на земельну ділянку від однієї особи до іншої. Чіткий порядок спадкування як за законом, так і за заповітом передбачений Цивільним Кодексом України, Законом України «Про нотаріат». На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-УІ). У газеті «Вісті Ковельщини» від 29.05.2025 № 23 опубліковано оголошення про втрату державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 003777 та серії ВЛ№01516, виданих на ім`я [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, позивач не отримав свідоцтв про право на спадщину на спірні земельні ділянки, так як оригінали державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, що видані на ім`я [PERSON] втрачено. Це є перешкодою позивачу в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину. Оскільки зібрані у справі докази підтверджують факт належності спірних земельних ділянок на праві приватної власності [PERSON] , які після його смерті успадковані його дружиною [PERSON] , та враховуючи зміст заповіту, який складений в користь позивача, суд вважає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати згідно з клопотанням позивача слід залишити за ним.

Outcome: approved