Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Адвокат Ляшко Д.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» про повернення переплати за постачання природного газу в розмірі 8836, 26грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що ТОВ «Рівнегаз збут» є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність з надання послуг з постачання природного газу. На підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживача по 30.04.2022 відповідач здійснював надання послуг централізованого газопостачання також і за адресою: [ADDRESS] , по відкритому на ім`я [PERSON] особовому рахунку № [NUMBER] . З 01.05.2022 згідно Наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 №198 надавачем послуг з постачання природного газу побутовим споживачам є ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», тобто надання послуг відповідачем та дія типового договору припинені. Внаслідок зміни надавача послуг з постачання природного газу по особовому рахунку, відкритому на ім`я позивача, обліковується переплата за спожитий природній газ у сумі 8836, 26 грн., яка не повернута споживачу. З огляду на ці обставини, 06.06.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення помилково сплачених коштів, однак відповіді не отримав. Вже 28.10.2024 позивач додатково звернувся до відповідача зі скаргою щодо повернення суми переплати. Листом від 11.11.2024 відповідач повідомив про відсутність можливості повернення коштів через існування значної заборгованості перед споживачами підприємства, зазначивши, що здійснює усі дії для погашення боргу. Окрім того, 18.06.2025 позивач звернувся вже до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергентики та комунальних послуг ( НКРЕКП) з заявою щодо спонукання відповідача повернути кошти шляхом застосування заходів адміністративного впливу. Листом від 03.07.2025 НКРЕКП повідомило відповідача про обов`язок у місячний термін повернути переплату. Однак, всупереч вжитим заходам досудового врегулювання спору надміру сплачені кошти відповідачем [PERSON] не повернуті, що є прямим порушенням прав позивача, як споживача послуг. Тому просить стягнути з ТОВ «Рівнегаз збут» суму переплати за природний газ у розмірі 8836,26 грн. У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 29.10.2025, представник відповідача зазначає, що в період надання ТОВ «Рівнегаз збут» послуг [PERSON] здійснював оплати відповідно до спожитих обсягів природного газу у ТОВ «Рівнегаз збут». Разом з тим, оператором газорозподільних мереж АТ «Рівнегаз», в порушення своїх зобов`язань, спожиті об`єми газу передавалися заниженими, зокрема, в опалювальний період (січень-березень 2022 року), а в квітні 2022 року оператором ГРМ об`єм газу переданий на рівні "0". Тобто, товариство надало послугу з постачання природного газу [PERSON] , який споживав об`єм газу з ресурсу відповідача, однак через не відображення споживчих об`ємів газу АТ "Рівнегаз" для відповідача - є переплата, яка по суті є оплатою за спожитий природний газ. Відтак, [PERSON] проведено оплату за фактично спожитий природний газ у ТОВ "Рівнегаз збут" і лише внаслідок не відображення показань оперетором ГРМ і виникла переплата. Особисто, [PERSON] ймовірно жодні заходи щодо фактичного відображення спожитих обсягів природного газу не вживалися. Відтак, всі об`єми газу, які були спожиті позивачем, саме у ТОВ "Рівнегаз збут" були безпідставно передані ТОВ «ГК «Нафтогаз України», у зв`язку з чим у позивача утворилася переплата, що по суті є оплатою за спожитий природний газ. Отже, має місце грубе невиконання обов`язків АТ «Рівнегаз» щодо належного обліку природного газу, а також самого позивача щодо передачі показників лічильника газу оператору ГРМ. Також представник відповідача у відзиві вказує, що через переведення побутових споживачів до постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України» відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 01.05.2025 з червня 2022 року до ТОВ «Рівнегаз збут» надійшло понад 47 тис. звернень споживачів щодо повернення коштів у зв`язку із переплатою. Товариство вживає максимум зусиль для повернення помилково сплачених коштів і наразі вже опрацьована значна кількість звернень у порядку черговості. Повідомляють, що повернення помилково сплачених коштів позивачу також буде здійснено в порядку черговості. Також у відзиві зазначає, що несвоєчасність повернення споживачам переплати вартості природного газу за їх письмовими заявами викликано форс-мажорними обставинами, що підтверджується Сертифікатом форс-мажорних обставин. На сьогоднішній день заява [PERSON] включена до реєстру на повернення коштів, та кошти будуть йому повернуті у порядку черговості. Відтак, вважають позов передчасним, тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог. У відповіді на відзив від 31.10.2025 представник позивача - адвокат Ляшко Д.В. зазначає, що відповідач у відзиві заперечує свою вину щодо виникнення переплати на особовому рахунку позивача, однак не заперечує ні суми переплати, ні факту її існування. Зазначив, що відповідач припинив надання відповідних послуг позивачу, тож зарахування коштів даної переплати в рахунок платежів за майбутні періоди є неможливим. Відповідач продовжує вже тривалий час користуватися грошовими коштами позивача, відмовляється їх повертати, хоча і визнає такий обов`язок. Неповернення коштів переплати, як і їх неперерахування відповідачем до нового постачальника послуг зумовило виникнення у позивача заборгованості перед новим постачальником за послуги газопостачання, що також покладає надмірний тягар на позивача. Враховуючи викладене, вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Ухвалою судді від 13.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Головуючий суддя перебував у плановій відпустці з 18.12.2025 по 02.01.2026 включно, та з 19.01.2026 по 20.01.2026. Слід також звернути увагу на енергопостачання до суду у 2026 році. Так, 12.01.2026 енергопостачання до суду не здійснювалося з 14.00год. до 17.00год.; 13.01.2026 - електроенергія у суді була лише з 11.00год. до 14.00год; 14.01.2026 - з 11.00год. до 13.00год.; 15.01.2026 - з 10.00год. до 13.00год.; 16.01.2026 - з 12.00год. до 14.00год., що безумовно негативно впливає на строки виготовлення судових рішень. Представник позивача у позові просив розглянути справу в його відсутність та відсутність позивача. 29.10.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вважають позов передчасним та просять відмовити у задоволенні позовних вимог. 31.10.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого вважають відзив необгрунтованим, а позовні вомоги позивача законними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення у даній справі є 21.01.2026, тобто дата складання повного тексту рішення. Судом встановлено, що Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам затверджений постановою НКРЕП від 30.09.2015 № 2500. Цей Договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Згідно п. 2.1 за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 9.2 Типового договору постачання природного газу споживачам у разі недосягнення згоди щодо спірних питань шляхом переговорів Сторони мають право звернутися із заявою про вирішення спору до Регулятора чи його територіального підрозділу та/або передати спір на вирішення суду. Згідно ч.1 ст. 15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та Правил постачання природного газу до 30.04.2022 надавав послуги централізованого газопостачання за адресою: [ADDRESS] по відкритому на ім`я [PERSON] особовому рахунку № [NUMBER] , де останній проживає і має обов`язки зі сплати спожитих в будинку комунальних послуг, зокрема за користування та розподіл природного газ, що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача, абонентною книжкою по розрахунках за користування природним газом по лічильнику, квитанціями про сплату (а.с.10-13) Відповідно до Наказу Міністерства енергетики України № 198 від 08 червня 2022 року «Про постачання природного газу побутовим споживачам» з 01 травня 2022 року постачання природного газу всім побутовим споживачам здійснюється іншим постачальником природного газу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Внаслідок зміни постачальника надання послуг газопостачання відповідачем припинено, відтак припинена і дія типового договору. Внаслідок зміни надавача послуг з постачання природного газу побутовим споживачам, на особовому рахунку позивача обліковується переплата за спожитий природний газ, яка не була повернута споживачу. 06.06.2024 позивачем було надіслано заяву до ТОВ «Рівнегаз збут» про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 6687,54 грн. на картковий рахунок (вказаний у заяві) відкритий в АТ КБ Приватбанк", відповідь на яку [PERSON] не отримав (а.с.14). 28.10.2024 [PERSON] додатково звернувся до відповідача зі скаргою, в якій повторно попросив повернути кошти (а.с.15) . Листом від 11.11.2024 ТОВ «Рівнегаз збут» повідомив [PERSON] , що його заява по особовому рахунку № [NUMBER] про повернення помилково сплачених коштів отримана та включена в бухгалтерію Товариства у реєстр на повернення в першу чергу (а.с.15 зворот, 16). Крім того, 18.06.2025 [PERSON] звернувся із листом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про спонукання відповідача до дій щодо повернення переплати за природний газ та застосування до останнього заходів адміністративного впливу (а.с.7). Листом від 03.07.2025 НКРЕКП визнало право позивача на повернення коштів та повідомило відповідача про обов`язок у місячний термін повернути переплату (а.с.16 зворот). 08.07.2025 відповідачем за підписом директора Михайла Самоляка було надана відповідь №337-Сл-300-0725, з якої вбачається, що заява позивача про повернення переплати за природний газ прийнята до розгляду в порядку черговості, про результати розгляду заявника буде проінформовано (а.с.17). На адвокатський запит адвоката Ляшко Д.В. №38/25 від 22.08.2025 ТОВ «Рівнегаз збут» надало відповідь, що за інформацією по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується переплата за спожитий природний газ в сумі 8836,26 грн., яка утворилася внаслідок не передачі [PERSON] або заниження оператором ГРМ споживчих об`ємів газу в опалювальний період по будинку за адресою: [ADDRESS] у січні-березні 2022 року, а в подальшому об`єми газу відображені на рівні "0". (а.с.18). 11.08.2025 ТОВ ГК "Нафтогаз України" звернулося із письмовою вимогою до споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] щодо сплати заборгованості за спожитий газ у розмірі 6520,96 грн. по особовому рахунку № [NUMBER] не пізніше 31.08.2025 (а.с.19-20). Станом на серпень 2025 року на особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] обліковується переплата в сумі 8836,26 грн., що підтверджується інформацією по фінансовому стану рахунку (а.с.10). Згідно Сертифіката №5600-23-4656 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) ТОВ "Рівнегаз збут" засвідчує форс-мажорні обставини, що призвели до неможливості своєчасного повернення коштів побутовим споживачам (а.с.40). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання (п.1.1, 1.3 Типового договору). Пунктом 6.2 Типового договору передбачені обов`язки постачальника, зокрема, забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим договором; відшкодовувати збитки, понесені споживачем у випадку невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п.8.1 Типового договору). Постачальник відшкодовує споживачу збитки, понесені споживачем у зв`язку з припиненням постачання газу споживачу Оператором ГРМ на виконання неправомірного доручення постачальника, в обсягах, передбачених Правилами постачання (п.8.3 Типового договору). Згідно пп.4 п.11.5 Типового договору дія Договору припиняється у разі реєстрації споживача в Реєстрі споживачів іншого постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи у порядку, визначеному Правилами постачання та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493. У такому випадку дія цього Договору припиняється на наступний день після реєстрації споживача в Реєстрі іншого постачальника. Відповідно до п.15 розділу ІІІ Правил постачання природного газу постачальником починається з дня реєстрації споживача в Реєстрі споживачів постачальника. У випадку зміни постачальника природного газу постачання здійснюється на наступний день після реєстрації споживача в Реєстрі споживачів постачальника. При цьому постачальник зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня реєстрації споживача у своєму Реєстрі споживачів повідомити його про дату, з якої постачальник здійснює постачання природного газу споживачу. За положеннями п. 24 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги. Згідно з п. 3.2 Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів природного газу та порядок надання компенсації споживачам за їх недотримання, затвердженими Постановою НКРЕКП 21.09.2017 № 1156 (у редакції постанови НКРЕКП 10.11.2022 № 1415) до мінімальних стандартів якості при наданні постачальником послуг постачання природного газу належить повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками, або надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати - у строк не більше 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги побутового споживача. Відповідно до п. 10.1 Типового договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Але відповідно до п. 10.4 цього ж договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства. Згідно з п. 50 Постанови Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 910/15264/21 неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини, як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор). Зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Вищезазначена правова позиція висловлена Великою палатою Верховного суду в справі № 922/3412/17 від 20.11.2018. Судом встановлено, що [PERSON] був споживачем природного газу, постачальником якого по 30.04.2022 було ТОВ «Рівнегаз збут», проте з 01.05.2022 відповідач взагалі не здійснює постачання природного газу, у тому числі за об`єктом газопостачання за адресою: [ADDRESS] , дія типового договору припинена, наразі надавачем послуг з постачання природного газу за цією адресою є ТОВ ГК "Нафтогаз України". Отже, підстава, на якій набувались відповідачем кошти позивача за послуги з постачання природного газу - відпала, проте в позивача наявна переплата в розмірі 8836,26грн., що були помилково зараховані попередньому постачальнику газу, що не заперечується і самим відповідачем у відзиві. Однак, відповідач продовжує вже тривалий час користуватися грошовими коштами позивача без будь-якої правової підстави, відмовляється їх повертати, хоча і визнає такий обов`язок. Неповернення коштів переплати, як і їх неперерахування відповідачем до нового постачальника послуг зумовило виникнення у позивача заборгованості перед новим постачальником за послуги газопостачання, що також покладає надмірний тягар на позивача, і всупереч вжитим позивачем заходами досудового врегулювання спору надміру сплачені кошти відповідачем не повернуті, що є прямим порушенням прав позивача, як споживача послуг. Відповідно спірні кошти є безпідставно набутим майном та до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми статті 1212 ЦК України, і вони мають бути повернуті позивачу. Доводи відповідача щодо форс-мажорних обставин суд не приймає до уваги, оскільки форс-мажор як інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме: від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору. В цій справі кошти отримані не на підставі договору, а безпідставно за послуги, які не були надані і не мали надаватись відповідачем з 01.05.2022. Згідно усталеної судової практики обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності. Відповідач переплату визнає, але спираючись на Сертифікат про форс-мажорні обставини № 5600-23-4656, зловживає правом яке він йому надає та не повертає кошти у строк визначений законом. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими дослідженими доказами у справі, а відтак з ТОВ «Рівнегаз збут» підлягає до стягнення на користь [PERSON] переплата в розмірі 8836,26грн. Відповідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі частини третьої статті 22 Закону України Про захист прав споживачів, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved