Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі КП «ТМ ІТКЕ») звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 21 543 гривні 95 копійок, за абонентське обслуговування в розмірі 1 382 гривні 54 копійки, а також судового збору в розмірі 3 028 гривень та судових витрат, пов`язаних з витребуванням доказів в розмірі 84 гривні 46 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі, будучи споживачами послуг КП «ТМ ІТКЕ», оплату проводили не у повному обсязі, у зв`язку з чим за ними склалась заборгованість у вищезазначеній сумі. Ухвалою судді Бальжик О.І. від 14.10.2025 року відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.38). Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність. Ухвалою суду від 22.01.2026 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За визначенням, наданим у п.5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 за №2189-VІІІ (надалі Закон №2189-VІІІ), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст.2 Закону №2189-VІІІ). За змістом статті 5 Закону №2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. На підставі ст.ст.67, 68, 162 ЖК України та п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за користування квартирою, але й за комунальні послуги, зокрема за централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року за №2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що згідно відповідей виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 4351/01-11/13-04, №4352/01-11/13-04, № 4404/01-11/13-04 та № 4405/01-11/13-04 від 07.10.2025 року про місце реєстрації фізичних осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вказані особи значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] (а.с.30-33). Згідно відповіді №300 від 02.06.2025 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (1/1 частки) на підставі договору міни, реєстр № 11745 від 22.03.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І., зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 70б-14 від 31.08.2001 року (а.с.20). На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] , відповідно до якого утворилась заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 21 543 гривні 95 копійок та за абонентське обслуговування в розмірі 1 382 гривні 54 копійки (а.с.9, 14). 05.08.2025 року адміністрацією комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на адресу відповідачів направлено попередження про необхідність сплатити вищезазначену суму заборгованості (а.с.5-7а). Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення проводиться згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №1285 від 26.11.2018 року, постановами НКРЕКП №146 від 17.10.2014 року, №1171 від 31.03.2015 року та №1171 від 31.03.2015 року. Оскільки послуги надаються, але їх оплата проводиться не у повному обсязі, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 гривень.

Outcome: approved