Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

У серпні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 16 713,07 грн., судового збору в розмірі 2 422,20 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.11.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 417076, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» зобов`язується надати Позичальникові кредит в межах кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту в тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах на наступних умовах: сума виданого кредиту: 36 875,00 грн., строк кредиту: 365 днів з кінцевим терміном повернення 16.11.2021. 31.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 31012025, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржників за кредитним договором № 417076 від 16.11.2020, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 16 713,07 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 13 293,20 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 3 419,87 грн. ТОВ «Слон Кредит» своє зобов`язання по видачі кредиту шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача виконало, однак позичальник кредит не погашає, що змусило позивача звернутись до суду із цим позовом. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.09.2025 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позов суду не направив, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи: 16.11.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 417076, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» зобов`язується надати Позичальникові кредит в межах кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту в тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах на наступних умовах: сума виданого кредиту: 36 875,00 грн., строк кредиту: 365 днів з кінцевим терміном повернення 16.11.2021. 31.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 31012025, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржників за кредитним договором № 417076 від 16.11.2020, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника становить 16 713,07 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 13 293,20 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 3 419,87 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст.530 ЦК України у разі встановлення у зобов`язанні строку (терміну) його виконання, таке зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем надано суду належні та допустимі докази, які свідчать про порушення [PERSON] виконання зобов`язань за договором № 417076 від 16.11.2020, у зв`язку з чим станом на день підготовки позову у останнього утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 9 000,00 грн., які підтверджуються договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 16 000,00 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу не надходило. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної частини позову в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved