Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - позивач, новий кредитор) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9744201296 від 26.09.2019 року ( надалі - кредитний договір). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач уклав кредитний договір з ТОВ « Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (надалі - кредитор 1). Кредитор 1 свої обов`язки виконав - надав кредит. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання, визначені кредитним договором, не виконував, що є підставою для стягнення заборгованості в судовому порядку. При цьому, кредитор 1 відступив право вимоги за кредитним договором Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» ( надалі -кредитор 2), яке відчужило право вимоги за кредитом відповідача позивачу. Також просить стягнути судові витрати. 18 грудня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання, призначене на 09 січня 2026 року, суд відклав на 21 січня 2026 року, оскільки це була перша неявка відповідача, повідомленого належним чином і який не проінформував суд про причини неявки. Відзиву відповідач не подав. В судове засідання, призначене на 21 січня 2026 року, сторони не з`явилися. Позивач повідомлений про дату час та місце судового засідання через електронний суд. В прохальній частині позовної заяви (п.4) міститься прохання про проведення розгляду справи за відсутності позивача та погодження на ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних у справі доказів. Відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду 09 січня 2026 року, оскільки попередня судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( трекінг R067063233940). Суд також повідомляв відповідача про судове засідання СМС повідомлення на номер телефону, зазначеного в позовній заяві. Електронне сповіщення відповідач не отримав. Суд вважає, що для забезпечення участі сторін в розгляді справи вжито всі можливі засоби, однак сторони не з`явилася. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 26 вересня 2019 року кредитор 1 та відповідач на підставі заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ`ФК`ЦФР» ( ідентифікаційний код: 35725063) уклали кредитний договір. Відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором ( п.1.1.). Кредит надавався на таких умовах: сума кредиту - 20735,00 грн, строк кредитування - 24 ( без зазначення одиниці виміру) ( п.1.2.). Позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту №4201296, який є невід`ємною частиною цього договору ( п.1.3.). Всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та умовах отримання фінансових кредитів кредитора (редакція від 18.09.2019 року), які розміщенні на його сайті та з якими позичальник ознайомився до укладення кредитного договору та до яких приєднався, підписавши кредитний договір ( п. 2.1). Кредитний договір, паспорт кредиту№ 4201296 та умови отримання фінансових кредитів кредитора в редакції від 04.01.2021 року складають єдиний кредитний договір (п.2.2.). Відповідно до п.1.4. позичальник доручала кредитору виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за певними реквізитами. Кредитний договір містить підписи сторін. Згідно копії паспорта кредиту № 4201296: сума кредиту - 20735,00 грн, строк кредитування - 24 (без зазначення одиниці виміру), спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом протягом 3 банківських днів від дня укладення договору (п.4 ). Містить відомості про три типи процентних ставок за користування кредитом: 4,50 % - при наданні кредиту, 2,50% - щомісячні проценти та 12,00% - річні проценти (п.5). В п. 6 міститься інформація про порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів та періодичність їх внесення, з чого можна встановити, що строк кредитування становить 24 місяці. В п. 7 міститься інформація про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором у формі пені та штрафу та їх розміру. Паспорт кредиту містить підпис позичальника. Відповідач ознайомився та погодився, що відбудеться відступлення право вимоги за кредитним договором на користь кредитора 2, що підтверджується копією повідомлення про відступлення прав вимоги від 26.09.2019 року. 07.10.2016 року кредитор 1 та кредитор 2 уклали договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-26. Сторони погодили, що кредитор 1 має право щоденно передавати (відступати) йому свої права вимоги до позичальників, а кредитор 2 зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог (зразок якого наведено у Додатку 1 до цього Договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні Реєстрі прав вимог є невід`ємною частиною цього Договору. Передача кредитних справ та іншої документації за кредитом регламентується окремим Договором зберігання, що укладається між Сторонами ( п. 2.2.), що підтверджується копіями ст.1,2,7,8 договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР -10-26. Копії реєстру прав вимоги, який би містив підтвердження відступлення кредитору 2 права вимоги за кредитним договором відповідача, позивач не надав. Цей договір діє протягом 1 ( одного ) календарного року та передбачає пролонгацію на наступні календарні роки ( п. 9.2., 9.4.). 04 квітня 2024 року кредитор 2 та позивач уклали договір факторингу № НІ/11/17-Ф, за яким новий кредитор зобов`язується передати (сплатити) кредитору 2 суму фінансування, а кредитор 2 зобов`язується відступити новому кредитору права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, суму боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимоги, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору (п.2.1.). Датою відступлення права вимоги є робочий день, в який новий кредитор набуває право вимоги до позичальників в розмірі суми боргу шляхом підписання акта прийому-передачі реєстру прав вимог ( п.1.1.). В цьому договорі сторони узгодили перелік документів, які кредитор 2 передає новому кредитору на підтвердження дійсності та наявності права вимоги до позичальників ( п.1 .1.). В цей же день кредитор 2 та новий кредитор підписали акт прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року та позивач сплатив суму фінансування, що підтверджується копією платіжної інструкції №21092 від 04.04.2024 року. Згідно копії витягу прав вимоги від 04.04.2024 року до договором факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року зазначено, що сума боргу відповідача за кредитним договором становить 29811,25 грн, з яких 19205,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2716,25 грн. - заборгованість за відсотками, 7257,32 грн - заборгованість за комісією, 628,18 грн - заборгованість по пені/штрафу. Позивач надав власний розрахунок заборгованості за кредитним договором, у якому сума боргу співпадає з сумою боргу, яка зазначена у витягу прав вимоги від 04.04.2024 року до договором факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року . Копіями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та банківської ліцензії №84 від 25.10.2011 року підтверджується, що кредитор 2 є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та має право на надання банківських послуг. Копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 №624024 від 12.01.2010 року, копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК №183 від 27.12.2007 року, копією розпорядженням № 691 від 23 березня 2017 року, копією витягу із статуту підтверджується, що позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг ( крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) Згідно копій рішення Загальних зборів засновників від 26.06.2014 року, оформленого протоколом №41, та наказу №ФК125-к від 02.07.2014 року Генеральним директором позивача є [PERSON] . Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) із врахуванням Закону України »Про споживче кредитування». Кредитор 1 та відповідач уклали кредитний договір. Кредитор 1 взяв на себе зобов`язання надати кредит у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а відповідач - повертати в передбачені договором строки кредит, платити проценти за користування кредитом, інші передбачені платежі на умовах, визначених цим договором. На підтвердження надання кредиту та як наслідок наявності заборгованості відповідача за кредитним договором позивач надав примірник копії цього договору. В п.4 паспорта кредиту № 4201296 зазначено, що кредит мав надаватися безготівковим шляхом протягом 3 банківських днів від дня укладення договору, однак ні реквізитів рахунку відповідача, на який мав би бути перерахований кредит, а ні доказів, що кредитор надав кошти в розмірі та в строки, визначені його умовами, позивач не надав. До суду із клопотанням про витребування таких доказів не звертався. Укладення кредитного договору лише підтверджує, що сторони досягли згоди щодо розміру, строку та умов надання та повернення кредиту та сплати процентів за час його користування. Саме по собі укладення кредитного договору не є доказом його виконання. Кредитний договір є консенсуальним. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. У справі № 752/17604/15-ц Верховний Суд виснував про те, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором ( постанова від 11 вересня 2024 року). Новий кредитор як професійний учасник ринку фінансових послуг, який спеціалізується на фінансуванні під відступлення права грошових вимог, придбаваючи право вимоги за кредитним договором мав би подбати про отримання від кредиторів 1 та 2 належного документування виконання свого обов`язку щодо безготівкового перерахування відповідачу суми кредиту в розмірі та в строк, обумовлений кредитним договором. Фактично доводи позивача про існування заборгованості побудовані на припущені, що кредитор 1 виконав свою частину зобов`язань за кредитним договором і надав відповідачу кошти в сумі 20735 грн безготівковим шляхом протягом 3 банківських днів від дня укладення договору. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивач не надав доказів та не довів, що кредитор належним чином виконав взяті на себе зобов`язання щодо видачі кредиту в розмірі та в строк відповідно до умов кредитного договору, чим позбавив суд можливості перевірити факт наявність чи відсутність заборгованості та її дійсний розмір. Недоведеність позовних вимог є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із відмовою в позові слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed