Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

17.10.2025 року з Козятинського Міськрайонного суду Вінницької області до Яготинського районного суду Київської області надійшла цивільна справа (єдиний унікальний номер: 133/3350/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2025 року справу передано для розгляду головуючому судді Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області вищевказану справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що з відповідачкою по справі шлюб зареєстрували 30.04.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №35. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають, однак добровільно розірвати шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану відповідачка відмовляється. Сімейне життя в них не склалося в зв`язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети та фактично припинили шлюбні стосунки. Мотивуючи тим, що подальше збереження сім`ї суперечить його інтересам, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати без надання строку на примирення та судові витрати на відповідача не покладати. В судове засідання позивач не з`явився, в заяві до суду просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідачка у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлена належно, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні з копії паспорта (а.с.6) копії витягу з реєстру територіальної громади (а.с.7), свідоцтва про шлюб (а.с.8), встановлено, що 30.04.2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №35, прізвище нареченої після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають, однак добровільно розірвати шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану відповідачка відмовляється. Сімейне життя в них не склалося в зв`язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети та фактично припинили шлюбні стосунки. В силу ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи ті обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати.

Outcome: approved