Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

16 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який остаточно уточнила 21.11.2025. Позов мотивований тим, що [PERSON] , [INFO] , далі іменується «Орендодавець» з одного боку уклала договір оренди землі 13 березня 2024 року з фермерським господарством «Кривохатько В.В.», що знаходиться за адресою: 70050, Запорізька область, Вільнянський район, сел. Кам`яне, вул. Зарічна, буд. 97, в особі голови Кривохатько Людмили Степанівни, яка діє на підставі статуту, далі іменується «Орендар» з другого боку. У грудні 2024 року позивач подзвонила до бухгалтера [PERSON] , та запитала, коли їй сплатять орендну плату, на що остання відповіла через декілька днів. На картку «Ощадбанку» позивач отримала 31000 гривень. Вказана сума була оформлена як грошова позика. При зверненні до податкової інспекції, позивач отримала довідку для оформлення субсидії, в якій було зазначено, що позивачу у вересні 2024 було нараховано орендну плату у розмірі 31000 гривень, а у грудні 31000 гривень грошової позики. В зв`язку із вказаним між позивачем та орендарем виникли суперечки, адже позивач отримала тільки одну суму у грудні 2024 року у розмірі 31000 гривень, і ту як грошову позику, орендну плату у вересні 2024 вона не отримувала. В зв`язку з тим, що за нею рахуються доходи у розмірі 62000 гривень, їй було відмовлено у наданні соцвиплат. Орендар пообіцяв виправити помилки, але не здійснив цього. Крім того, орендар не сплатив обіцяні проценти. Між ними виникли з приводу договору оренди суперечки, в зв`язку із чим позивач бажає розірвати договір оренди. Так позивач зазначає, що орендар сплачує у 2025 році іншим орендодавцям 36000 гривень, а їй ні. 29.09.2025 на картку «Ощадбанку» позивача було перераховано 31000 гривень орендної плати, з якої як вважає позивач було вираховано податки та військовий збір. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за несплату орендної плати за 2024 рік 31000 гривень; пеню 0,01% за кожний день прострочення несплаченої суми до 30.09.2025: за 274 дня х 310 грн = 8494 грн.; повернення коштів за сплату за її рахунок податок на прибуток та військовий збір -5000 грн.; вирахування з позивача грошової позики за 2024 рік за 8 років -24800 грн.; витрати судового збору -2424 грн., а всього 98564 грн. Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року у справі відкрите загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 06.10.2025 від представника Фермерського господарства «Кривохатько В.В.» надійшов відзив, відповідно з яким, позовні вимоги відповідач вважає безпідставними, необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Відтак, згідно договору оренди землі від 13.03.2024, укладеного з [PERSON] та Фермерським господарством «Кривохатько В.В.», відповідач використовує в своїй господарській діяльності земельну ділянку кадастровий номер 2323987900:02:001:0117, яка належить [PERSON] . Згідно умов договору, за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендну плату в розмірі 31 000 грн. за кожний рік оренди земельної ділянки, яка вноситься до 30 грудня кожного року на банківський рахунок орендодавця. Щодо позовних вимог по сплаті орендної плати за 2024 рік та пені у розмірі 0,01% несплаченої суми, ці вимоги є безпідставними, оскільки повний розмір орендної плати за 2024 рік в розмірі 31 000 грн. сплачено господарством 05.12.2024 на банківський рахунок [PERSON] , що підтверджується довідкою від 01.10.2025 №189. Повний розмір орендної плати за 2025 рік в розмірі 31 000 грн. сплачено господарством 29.09.2025 на банківський рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією від 29.09.2025 №4621. Таким чином, зважаючи на те, що орендар належним чином виконує свої обов`язки згідно договору по своєчасній та повній сплаті орендної плати, жодні правові підстави для розірвання договору оренди землі від 13.03.2024 відсутні. З огляду на вищезазначене та зважаючи на безпідставність висунутих позовних вимог, Фермерське господарство «Кривохатько В.В.» просить в повному обсязі відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON] . Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов на підставі доводів, викладених в останньому, суду пояснила, що дійсно між нею та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки у 2024 році. У договорі було прописано, що орендна плата індексується, податки та інші збори повинен сплачувати орендар. У вересні 2024 року вона отримала повідомлення про нібито сплачену орендну плату, але нічого не отримувала. Вона звернулася до бухгалтера господарства, згодом було встановлено, що у вересні ніякої орендної плати не було перераховано, а у грудні 2024 року вона отримала 31000 гривень грошової допомоги. У зв`язку із вказаними помилками, яка виправлялася більше року, вона була позбавлена соціальних виплат. Крім того, орендар обіцяв компенсувати їй всю шкоду, але не зробив цього. Усім іншим землевласникам він сплачує вже по 36000 гривень орендної плати, а їй ні. З письмовою пропозицією щодо підвищення орендної плати вона до відповідача не зверталася. Орендар також ніяких додаткових угод їй не надавав. Вважає дії орендаря неправомірними, злочинними, бажає розірвати договір та стягнути з відповідача усі суми, вказані у позові. Просила задовольнити позов. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що дійсно між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі. У вересні 2024 року сталася помилка при заповненні звіту до податкової служби, помилково було вказано про перерахування орендної плати, а потім у грудні, коли оренду плату було своєчасно перераховано у вказанні коду перерахувань. На теперішній час усі помилки у звітних документах виправлені. По факту, позивач отримала своєчасно у 2024, 2025 роках орендну плату у розмірі зазначеному у договорі. Що стосується посилань позивача на орендну плату у розмірі 36 000 гривень, то це була ініціатива господарства надати землевласникам додаткову допомогу до орендної плати. Ніяких додаткових угод щодо підвищення орендної плати з позивачем не укладалось. У зв`язку із конфліктом який виник між нею та відповідачем, останнім ніякі додаткові гроші не виплачувались. Орендна плата передбачена договором сплачена у повному обсязі, усі зобов`язання з боку орендаря виконуються належним чином, підстав для розірвання договору не має. Просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши позовну заяву, відзив, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що 13 березня 2024 року між позивачем [PERSON] та Фермерським господарством «Кривохатько В.В.» укладено договір оренди землі (далі Договір) (а.с.12-13). Право власності на земельну ділянку за позивачем підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЗП № 071347 від 04.10.2005, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 287338457 (а.с.10-102) Згідно із п. 1 Договору «Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,1079 га кадастровий № 2323987900:02:001:0117, яка розташована на території Щасливської сільської ради Запорізького (стара назва Оріхівського) району Запорізької області. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV (із змінами та доповненнями) (далі Закон) - Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно із ч. 3 ст. 19 Закону - При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років, для земельних ділянок сільськогосподарського призначення, переданих в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може бути меншим як 25 років. П. 6 Договору передбачає- «Договір укладено на 7 (сім) років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Даний договір оренди землі підлягає автоматичному поновленню на той самий строк і на тих самих умовах у порядку, визначеному ст. 126-1 Земельного кодексу України та договором. Поновлення договору оренди землі вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення у разі відсутності заяви однієї зі сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для здійснення його поновлення не вимагається». Відповідно до П. 7 Договору «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 31000 (тридцять одна тисяча гривень 00 копійок), яка сплачується у безготівковій формі на рахунок орендодавця, за реквізитами наданими Орендодавцем». П.8 Договору передбачає «Орендна плата вноситься до 30 грудня поточного року». Згідно із П.9 Договору «Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції». П.10 Договору передбачає «Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально; в інших випадках, передбачених законодавством». Згідно із П.11 Договору «Уразі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення». П.12 Договору «У випадку необхідності зміни орендної плати сторона ініціатор інформує іншу сторону не пізніше ніж за один сільськогосподарський рік». Відповідно до ст. 21 Закону - Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно із ст. 23 Закону - Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Позивачем не заперечується та обставина, що з пропозицією укласти Додаткову угоду щодо підвищення орендної плати вона до відповідача не зверталася, ніяких додаткових угод щодо зміни істотних умов (інші зміни) між нею та відповідачем не укладалися. Як встановлено судом, та не заперечувалось сторонами у справі, жодних додаткових угод щодо зміни розміру орендної плати між позивачем та відповідачем не укладалось. Таким чином, розмір орендної плати встановлений договором у розмірі 31000 гривень на рік, є дійсним, у тому числі і на момент розгляду справи. 13 березня 2024 року сторонами було складено Акт прийому передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди та Акт про визначення меж земельної ділянки в натурі (а.с.14). До матеріалів справи позивачем додана квитанція про зарахування грошової позики, згідно договору № 942 від 23.09.2024 на картковий рахунок [PERSON] [INFO] у розмірі 31000 гривень (а.с.15), а також довідка про доходи, видана відповідачем позивачу, в якій зазначено про отримання орендної плати в сумі 31000 гривень, яка нараховується та виплачується один раз на рік (а.с.16). Позивач зверталася до відповідача та органів податкової служби за роз`ясненням стосовно виплати грошової позики (а.с.17-18). Згідно документальної інформації від 04.06.2025 наданої Головним управлінням ДПС у Запорізькій області: Згідно поданих Фермерським господарством «Кривохатько В.В.» Додатків 4 ДФ до Податкових розрахунків за 3-4 квартали 2024 року та січень-березень 2025 року доходи відображені: -31000 грн. у вересні 2024 року за ознакою 195- дохід від надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис згідно пунктом 170.1 статті 170 розділу ІV Кодексу; -31000 грн. у грудні 2024 року за ознакою 197- основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку; -31000 грн. у березні 2025 року за ознакою 153 основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому (а.с.19-20). Вказане частково підтверджується Відомостями з ДРФОПП за період з вересня 2024 по липень 2025, згідно із якими: у вересні 2024 року відповідачем було нараховано позивачу 31000 грн. орендної плати, а в грудні 2024 31000 грн. суму поворотної фінансової допомоги (а.с.25-26). Згідно із Довідкою від 20.06.2025 № 140, виданої ФГ «Кривохатько В.В.» - видана Фермерським господарством «Кривохатько В.В. [PERSON] , в тім, що 05.12.2024 помилково на картку [PERSON] перераховано 31000 поворотної фінансової допомоги, яка згідно приходного касового ордера від 21.03.2025 була погашена в касу підприємства. Боргу з поворотної фінансової допомоги [PERSON] не має (а.с.21). Відповідно документальної інформації від 25.09.2025 наданої відповідачем позивачу- Фермерське господарство «Кривохатько В.В.» належним чином виконало умови договорів оренди землі від 13.03.2024 укладеного з [PERSON] щодо земельної ділянки, повний розмір орендної плати за 2024 рік в розмірі 31000 гривень сплачено господарством 04.12.2024 на банківський рахунок [PERSON] . Щодо зарахування вказаних коштів, начебто з іншим цільовим призначенням «грошова допомога», повідомили, що 04.12.2024 працівниками бухгалтерії, під час перерахування орендної плати, допущено помилку в коді цільового призначення коштів. На сьогодні, допущену помилку виправлено, про що позивач може пересвідчитись звернувшись до податкової служби (а.с.44). Згідно із довідкою № 189 від 01.10.2025 наданої ФГ «Кривохатько В.В.» підтверджується, що Фермерське господарство «Кривохатько В.В.» 05.12.2024 сплачено [PERSON] повний розмір орендної плати за 2024 рік в сумі 31000 гривень за оренду земельної ділянки кадастровий номер 2323987900:02:001:0117, яка перебуває в оренді Фермерського господарства «Кривохатько В.В.», згідно договору оренди землі від 13.03.2024. Вказаний розмір орендної плати перераховано на банківський рахунок [PERSON] , відкритий у філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», рахунок № [NUMBER] а.с 56). У судовому засіданні позивач не заперечувала факту отримання 05.12.2024 від відповідача на свій картковий рахунок суму у розмірі 31000 гривень. Платіжною інструкцією № 4621 від 29.09.2025 підтверджується факт своєчасного перерахування орендної плати за 2025 рік (а.с.57). Також цей факт підтверджений наданою позивачем Випискою по картковому рахунку (а.с.61). З приводу надання інформації щодо підтвердження сплати позивачу відповідачем орендної плати у розмірі 31000 гривень за 2024 рік, представник відповідача звертався до ГУ ДПС у Запорізькій області (а.с.75-77). 14.11.2025 ГУ ДПС було надано відповідь, згідно якої в Розділі І Персоніфікованих даних про суми нарахованого (виплаченого) на користь фізичних осіб доходу та нарахованих (перерахованих) до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору напроти РНОКПП [NUMBER] (РНОКПП позивача) зазначено виплачений дохід від надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис (195 ознака доходу) 31000 гривень (а.с.82). Таким чином, судом достеменно встановлено факт сплати відповідачем орендної плати у розмірі та строки, передбачені Договором оренди від 13 березня 2024 року за 2024 -2025 роки. Враховуючи викладене, вимоги щодо стягнення заборгованості з орендної плати за 2024 рік, пені, повернення коштів за сплату податку на прибуток та військовий збір у розмірі 5000 грн., які фактично сплачені відповідачем, а також неіснуючої грошової позики, не підлягають задоволенню у зв`язку із необґрунтованістю. П.32 Договору передбачає «Зміна умов договору, його дострокове розірвання можливі за взаємною згодою сторін. Зміна умов договору і дострокове розірвання оформлюється додатковою угодою до даного договору. У разі недосягнення згоди щодо змін умов договору оренди чи його розірвання шляхом переговорів, спір вирішується у судовому порядку». Згідно із П. 33 Договору «Договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання». П.34 Договору передбачає «Договір оренди припиняється у разі: закінчення його терміну; придбання орендарем земельної ділянки у власність; примусовий викуп (вилучення) земельної ділянки у разі суспільної необхідності в порядку, встановленому законами України; неможливістю використання земельної ділянки внаслідок обставин, що не залежать від Орендаря або Орендодавця (у разі зміни умов господарювання внаслідок змін у чинному законодавстві України)». Відповідно до П.35 Договору «Підставами для розірвання договору є: взаємна згода сторін; рішення суду про розірвання договору за вимогою однією із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором; при випадковому знищенні чи пошкодженні об`єкта оренди, що істотно перешкоджає передбаченим договором використанню земельної ділянки; з інших підстав, передбачених чинним законодавством». Згідно з П.36 Договору «У разі бажання дострокового розірвання договору сторона попереджає про це за один календарний рік. У разі неотримання згоди іншої сторони, розірвання договору можливе виключно за рішенням суду з підстав викладених у договорі». 28.06.2025 позивач дійсно зверталася із заявою до відповідача щодо розірвання договору оренди (а.с.22). Відповідачем надано відповідь на вказане звернення 17.07.2025, згідно якої відповідач повідомив, що співробітники бухгалтерії допустили помилку у розрахунку за земельні ділянки (договори оренди від 13.03.2024), на сьогоднішній день помилку виправлено. Просимо вибачення та зобов`язуємось компенсувати завдану шкоду шляхом підняття орендної плати до 36000 грн. на один пай (а.с.23). Як наголошувалось раніше судом, додаткових угод щодо зміни (підвищення) орендної плати між сторонами на час розгляду справи не укладалось. З вимогами щодо відшкодування шкоди, спонукання до внесення змін до договору оренди, позивач не зверталась. З приводу суперечок стосовно договору. Позивач зверталася до правоохоронних органів, на що 02.09.2025 отримала пораду звернутися до суду для вирішення питання з приводу цивільно правових відносин (а.с.27). Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 09.12.2020 у справі № 199/3846/19 навів критерії, які необхідно враховувати при оцінці істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання. Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Отже, істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати. Відповідно до статті 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права від порушень і протиправних посягань. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства. Водночас частина друга статті 13 ЦК України встановлює загальне правило, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Таким чином, частина друга статті 651 ЦК України дозволяє розірвання договору лише тоді, коли порушення має істотний характер, оскільки має дотримуватися принцип пропорційності порушення і відповідальності. Враховуючи добросовісну поведінку та належне виконання умов договору оренди землі відповідачем, відсутність істотних порушень договору, підстави для розірвання договору оренди землі - відсутні. Таким чином, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. У разі відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed