Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 199.00 гривень, а також відшкодувати витрати по справі, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу. Мотивуючи свій позов тим, що Відповідач уклав Кредитний договір № 10002045722 від 21.06.2020 року із ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» (ЄДРПОУ: 40284315) та Відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 8000грн. 05.09.2022р. між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» (ЄДРПОУ: 40284315) та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" (ЄДРПОУ: 42649746), (далі- ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", «Новий кредитор») відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №556/ФК-22 (далі- «Договір факторингу»). Згідно даного Договору факторингу 05.09.2022 року відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 10002045722 від 21.06.2020 року. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 40284315) змінено найменування та скорочене найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 40284315), що підтверджується Наказом № 15 04-2024-1 від 15.04.2024 року, який додано до позовної заяви. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС") є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 27199 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000грн.; заборгованість за відсотками становить 19199грн.. У зв`язку з чим звертаються до суду із позовом за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 25.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторона відповідача скористалася правом подання відзиву на позов. Судова практика свідчить, що електронний договір визнається дійсним, якщо: особу, яка прийняла умови договору, можна достовірно ідентифікувати (через BankID, логін пароль, смс-код тощо); зафіксовано підтвердження згоди з умовами (наприклад, натискання кнопки «Погоджуюсь» після ознайомлення з текстом договору); вчинені дії мають юридичне значення (подання заявки, введення одноразового пароля, отримання коштів тощо); відсутні докази, що спростовують участь особи в укладенні договору (наприклад, доведення факту несанкціонованого доступу чи викрадення даних). Таке тлумачення узгоджується також з міжнародними стандартами. Зокрема, Конвенція ООН про використання електронних повідомлень у міжнародних договорах передбачає, що документ не може втрачати юридичної сили лише через електронну форму. В Україні це закріплено у ст. 8 Закону «Про електронні документи та електронний документообіг». Показовим є й рішення Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 640/7029/19, де суд визнав дійсними кілька договорів позики, укладених із підтвердженням через одноразові паролі. Суд зазначив, що позичальники діяли свідомо, пройшовши авторизацію та погодившись із умовами договору. Проте позивач ніяким чином не навів належні і допустимі докази підписання договору із боку відповідача. Так, наразі із матеріалів справи вбачається, що Пропозиція (оферта) укладення договору про надання кредиту з накладенням електронного цифрового підпису лише позивача виготовлені самостійно позивачем, а доказів про ознайомлення та погодження з ними відповідача не надано. При цьому є певні припущення вважати, що в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом кредитор міг додати до позовної заяви Пропозицію (оферту) у будь-якій редакції, що є найбільш сприятливою для задоволення позову. Спростування таких припущень шляхом доказовості закономірності вимог обов`язок саме позивача. Завдання доводити факт автентичності умов договору на момент укладання із тими, на які спирається позивач на момент звернення до суду також покладається на позивача. Однак, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме цю Пропозицію (оферту) укладення договору про надання кредиту з накладенням електронного цифрового підпису позивача розумів відповідач та ознайомився і погодилася з ними, підписуючи заявку, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати пені та комісії, які просить стягнути позивач у зазначеному в цих документах порядку, строки та розмірі, що додані банком до позовної заяви. Надана Пропозиція (оферта), на думку суду, не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджено вказаних обставин. Зазначила, що відповідач перебуває на військовій службі у ЗСУ та згідно із п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Акцентували увагу суду, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч.4 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1 %. Виходячи із яких саме конкретних розрахунків позивач обчислив розмір відсотків, і

Outcome: partial