Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

представник відповідача подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 5 000 гривень. В обґрунтування заяви зазначає: «…20.02.2024 року [PERSON] звернулася до Адвокатського об`єднання «КЕЙ ПАРТНЕРС», з метою отримання професійної правничої допомоги. Внаслідок вказаного, між [PERSON] , як Клієнтом, та Об`єднанням було укладено Додаток №6 від 20.02.2024 року до Договору про надання правової допомоги № 2021/02-12 від 19.02.2021 року. Станом на момент подання заяви Відповідачка оплатила послуги Об`єднання у повному обсязі…». В ч. 1 ст. 270 ЦПК України вказано, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В ч. 4 ст. 270 ЦПК України вказано, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено наступні обставини. 19 лютого 2021 року [PERSON] та Адвокатське об`єднання «КЕЙ ПАРТНЕРС» уклали договір про надання правової допомоги №2021/02-12. 20.02.2024 між відповідачем та АО «КЕЙ ПАРТНЕРС» укладено додаток №6 до Договору №2021/02-12. Згідно якого сторони між собою погодили вартість надання послуг, зазначених у п.1 Додатку, сума становить 5 000 грн. Згідно інформаційного повідомлення про зарахування коштів від 23.07.2025 відповідач сплатила 5 000 грн на рахунок АО «КЕЙ ПАРТНЕРС». 22 липня 2025 року складено Акт про виконані роботи та надані послуги у справі 344/87/24 до Договору про надання правової допомоги №2021/02-12 від 19.02.2021 року. Позивач не подав суду заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, понесених відповідачем, не просив про зменшення зазначеного розміру. В ст. 133 ЦПК України вказано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. В позові вказано на попередній розрахунок судових витрат. В ст. 137 ЦПК України вказано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч.2 ст.13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч.5 ст.81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч.7 ст.81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. В свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що відповідач понесла витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, стягненню підлягають документально підтверджені судові витрати відповідача у розмірі 5 000 грн. Таким чином позивачем не спростовано правові підстави для компенсації витрат за надання правової допомоги відповідачу за рахунок позивача. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved