Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за заповітом померлої [INFO] [PERSON] та прийняла спадщину до складу якої входить частина квартири [ADDRESS] . Ця квартира також належить на праві спільної сумісної власності спадкодавцю, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Василенко В.А. 08 серпня 2025 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що розмір частки спадкодавця у спільній сумісній власності не визначений. Просить визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.10.2025 року закрито підготовче провадження в даній справі. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відстуність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Суду надано відзив щодо не визнання позовних вимог, оскільки відповідач не порушив права позивача та не є співвласником спірного майна. Просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Василенко В.А. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом установлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 вересня 1997 року, яке видане Відділом приватизації житла Полтавської міської ради за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Частки співвласників не визначені. 27 лютого 2024 року [PERSON] склала заповіт, який посідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, яким заповідала належну їй частку квартири [ADDRESS] [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Після померлої [INFO] [PERSON] на підставі заяви від 30 січня 2025 року [PERSON] про прийняття спадщини заведена спадкова справа за 5/2025. Інші заяви про прийняття спадщини чи відмову спадкова справа не містить. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.08.2025 р. №142 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Василенко В.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки частка спадкодавця у спільній сумісній власності не визначена. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Листом спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач [PERSON] є спадкоємцем частки нерухомого майна померлої [INFO] [PERSON] за заповітом. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивач [PERSON] будучи спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , у встановленому законом порядку прийняла спадщину, інші заяви про прийняття чи про відмову від спадщини відсутні, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом шляхом звернення до нотаріальної контори позивач позбавлена можливості, суд дійшов до висновку, що порушене право позивача підлягає захистові. Частиною 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 2 статті 370 ЦК України визначено, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд у постанові 22 травня 2024 року, в справі № 450/4257/21, провадження № 61-11623св23 резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. Колегія суддів звернула увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах». Враховуючи норми ч. 2 статті 370 ЦК України, яка передбачає рівність часток у праві спільної сумісної власності, суд вважає, що частки співвласників у квартирі [ADDRESS] є рівними, тобто по частині за кожним. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved