Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

10.04.2025 року ТОВ ФК ЄАПБ звернулося до суду з позовом, у якому просять стягнути з [PERSON] заборгованість за: кредитним договором № 39131-04/2024 в розмірі 39650,00 грн., з яких: 13000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 3250,00 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Свій позов обґрунтовують тим, що 23.04.2024 року між ТОВ АВАНС КРЕДИТ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 39131-04/2024. 19.09.2024 року між ТОВ АВАНС КРЕДИТ та було укладено Договір факторингу № 19092024, відповідно до Реєстрів боржників до Договору факторингу до ТОВ ФК ЄАПБ перейшло право грошової вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] кредитним договором № 39131-04/2024 в розмірі 39650,00 грн. [PERSON] заборгованість не погасила, тому вони змушені були звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслали заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Москвічов А.С. надіслав письмові пояснення та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження розміру заборгованості, зокрема відсутні первинні документи, які б підтвердили факт отримання [PERSON] . Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 23.04.2024 року між ТОВ АВАНС КРЕДИТ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 39131-04/2024, до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 13000,00 грн. строком на 120 днів (а.с. 5-7). 19.09.2024 року між ТОВ АВАНС КРЕДИТ та було укладено Договір факторингу № 19092024, відповідно до Реєстрів боржників до Договору факторингу до ТОВ ФК ЄАПБ перейшло право грошової вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] кредитним договором № 39131-04/2024 в розмірі 39650,00 грн. (а.с. 12-18). Згідно Договору факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до Фактора в день після підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ТОВ "ФК"ЄАПБ", посилається на те, що відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача за вищевказаними договорами. У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Вимоги стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором позивач обґрунтовує виключно договором відступлення прав вимог та лише розрахунком заборгованості, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, що не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог. Окрім цього, позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували факт отримання [PERSON] вищевказаних коштів. Зокрема, будь-яких первинних платіжних документів, які б підтверджували факт надання [PERSON] та перерахування коштів, вказаних у позовній заяві суду надано не було. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір. За таких підстав суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності заборгованості та її розміру, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із його недоведеністю.

Outcome: dismissed