Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що вона з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2024 наказано стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] га утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.02.2024. Вказаний вище судовий наказ було пред`явлено до виконання в примусовому порядку. Відповідач несвоєчасно здійснює оплату аліментів у зв`язку з чим в нього наявна заборгованість з їх сплати, на які вона вважає за можливе нарахувати штрафні санкції, а саме неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача в її користь 33 030,44 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] за період з 01.06.2024 по 06.11.2025 включно за судовим наказом виданим Луцьким міськрайонним судом Волинської області від23.02.2024 у справі № 161/2657/24. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами. Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк до суду не надходило. Ч.1 ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд, але не подав відзиву на позов, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2024 наказано стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] га утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.02.2024 та до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Відділом державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідач [PERSON] несвоєчасно сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Внаслідок чого, станом на вересень 2025 року у відповідача утворилася заборгованість по несплаті аліментів у розмірі 34 113,82 грн. (а.с.6). З огляду на прострочення сплати щомісячних платежів по аліментах, у відповідача утворилась пеня, розмір якої за розрахунком наданим позивачем становить 33 030,44 грн. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Положеннями ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Така правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16 (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 у справі № 6-300цс16 та дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зважаючи на наведене, з метою забезпечення сталості та єдності судової практики, однакового застосування норм права, суд при визначенні порядку обчислення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів вважає за необхідне застосувати висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). Встановивши, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, виникла заборгованість по сплаті аліментів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Використовуючи вищенаведені правила для обрахунку пені зі сплати аліментів, суд бере за основу наданий позивачем розрахунок пені, як такий, що відповідає правилам, передбаченим постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 №333/6020/16. Загальний розмір пені становить 33 030,44 грн. Будь-яких заперечень щодо розміру пені, зокрема, свого контррозрахунку відповідач суду не надав. При цьому, згідно ч.1 ст.196 СК України сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментах на дитину. Розмір пені, що підлягає до стягнення з відповідача, не перевищує загального розміру заборгованості зі сплати аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення, в якому було допущено заборгованість та в загальному становить 33 030,44 грн. А тому, вимоги позивача про стягнення пені з відповідача підлягають до задоволення. Підстави для зменшення розміру неустойки, звільнення боржника від сплати заборгованості судом не встановлено. Оскільки позивач на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved