Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 30 жовтня 1992 року відділом запису актів громадянського стану м.Кіровська Луганської області, актовий запис №305.Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть, вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою судді від 25 листопада 2025 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, разом з позовом надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини не явки до суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідачне подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб 30 жовтня 1992 року відділом запису актів громадянського стану м.Кіровська Луганської області, актовий запис №305, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.10.1992 року (а.с.7). Зі змісту позову вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірвані шлюбу так як вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved