Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] вказуючи на те, що 28.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1024023 про надання кошів на умовах споживчого кредиту. 21.06.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №21062024, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до Боржників з , у т.ч. за договором кредиту № 1024023 від 28.09.2023 року. За час дії кредитного договору відповідач не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом і має заборгованість в сумі 10311,00 грн. А тому позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 10311,00 грн. та сплачений по цьому позову судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. Ухвалою суду від 03.11.2026 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов матеріали справи не містять. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 28.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1024023 про надання кошів на умовах споживчого кредиту., відповідно до якого [PERSON] надано кредит урозмірі 1500,00 грн. 21.06.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 21062024, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до Боржників з , у т.ч. за договором кредиту № 1024023 від 28.09.2023 року. За час дії кредитного договору відповідач не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом і має заборгованість в сумі 10311,00 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 1500,00 грн.; заборгованість за відсотками 8811,00 грн. Відповідно до ст. 512 ЦК України: Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України: До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України: Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Наявність заборгованості [PERSON] підтверджується: копією договору споживчого кредиту № 1024023 від 28.09.2023 року; розрахунком заборгованості; копією витягу з реєстру боржників. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 10311,00 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться і витрати з отримання професійної правничої допомоги, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Витрати на професійну правничу допомогу внормовані статтею 137 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 137 ЦПК). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами. Позивачем до заяви про стягнення витрат на правову допомогу адвоката додано: договір №0107 від 01.07.2025 року, акт наданих послгу правової (правничо) допомоги за договром про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, детальний опис наданих послуг за договором. З огляду на викладене підлягають стягненню з відповідача 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved