Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

08 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (надалі також - позивач, ТОВ «Юніт Капітал») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року в розмірі 23067 грн 20 коп., що складається із заборгованості по тілу в розмірі 8000 грн 00 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 15067 грн 20 коп. Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду документу про сплату судового збору (а.с. 104-105). На усунення недоліків до суду 11 грудня 2025 року позивачем надано документ відповідно до ухвали про залишення без руху позовної заяви, а саме: платіжну інструкцію в національній валюті від 10 грудня 2025 року № 31074 про сплату судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. (а.с. 110). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до даної ухвали, суд частково задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та витребував у АТ КБ «Приват Банк», зокрема, інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) платіжна картка 5168-75XX-XXXX-3021; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки [NUMBER] у період із 13.12.2021 по 18.12.2021 у сумі 8000 грн 00 коп.; чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки [NUMBER] -XXXX-3021 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ), а також первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки [NUMBER] у період із 13.12.2021 по 18.12.2021 у сумі 8000 грн 00 коп. та інформацію щодо повного номера рахунка маска картки 5168-75XX-XXXX-3021, що належить [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ). Витребувана судом інформація надійшла до суду 21 січня 2026 року (а.с. 122-124). Ухвалою суду від 26 січня 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 13 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі також - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] укладено кредитний договір № 361667893 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора на суму 8000 грн 00 коп. Відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши Заявку на сайті первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Позивачем зазначено, що у кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов, у тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці в якій надано кредит, строку та умов користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Вказано, що кредитні кошти в сумі 8000 грн 00 коп. перераховано за реквізитами банківської картки, яку відповідач зазначив у Заявці при укладенні кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням. Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, не повернула своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (надалі також - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». До договору факторингу укладені додаткові угоди, зокрема, щодо продовження терміну його дії. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (надалі також - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року. В подальшому, 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року. Зокрема, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року у загальному розмірі 23067 грн 20 коп., із яких: 8000 грн 00 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 15067 грн 20 коп. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Вказано, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» нарахувань за кредитним договором не здійснювали. На даний час, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 126, 127), у прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 6-зі звороту). Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала. Відповідно до інформації, наданої Виконавчим комітетом Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 113). Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 26 січня 2026 року, разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 15 грудня 2025 року, які направлялись на зареєстровану адресу відповідача, були отримані останньою 26 грудня 2025 року (а.с. 120). Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Відповідно до змісту пункту 1 частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 13 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та [PERSON] за допомогою офіційного сайту товариства - www.moneyveo.ua укладено електронний договір кредитної лінії № 361667893 (надалі також - договір) (а.с. 29-зі звороту-32). Відповідно до пункту 1.1., за цим договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 8000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - «Правила»). Пунктом 1.3. договору визначено, що Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 8000 грн 00 коп. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 12.01.2022. Згідно з пунктом 1.7. договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»), а саме до 12.01.2022. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором. Відповідно до підпунктів 1.12.1-1.12.2. пункту 1.12 Договору, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до підпункту 2.1.1.5 пункту 2.1. Договору, кредитодавець має право: укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, Кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до Позичальника будь-якій третій особі; Відповідно до пункту 5.3. Договору, сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Договір кредитної лінії № 361667893 від 13 грудня 2021 року підписаний електронним підписом від імені [PERSON] (а.с. 32-зі звороту). Підписавши 13 грудня 2021 року договір про відкриття кредитної лінії № 361667893, [PERSON] взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 8000 грн 00 коп., шляхом зарахування 13 грудня 2021 року грошових коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням від 13 грудня 2021 року № 6a0482b2-13ee-41f6-957b-6091dda130а7 (а.с. 99). Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується також довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 361667893/23052025/Э від 23.05.2025 (а.с. 26). Відповідно до інформації АТ КБ «Приватбанк», наданої на виконання ухвали суду від 15 грудня 2025 року, повідомлено, що на ім`я [PERSON] у банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Вказано, що номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження операцій, за платіжною карткою № [NUMBER] , за період із 13.12.2021 по 18.12.2021 - [NUMBER] був/є фінансовим та знаходиться/знаходився в анкетних даних [PERSON] . Повідомлено, що по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 8000 грн 00 коп. від 13 грудня 2021 року. Виписка по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період 13.12.2021-18.12.2021 містить зарахування на суму 8000 грн 00 коп. (а.с. 123) . Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3616678936 від 13 грудня 2021 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» склала: 8000 грн 00 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 13145 грн 60 коп. - сума заборгованості по відсоткам (а.с. 42). З розрахунку вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило нарахування відсотків за кредитним договором за період з 13.12.2021 по 15.02.2022. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, за плату на умовах визначених Договором (а.с. 70-73). Підпунктом 5.3.3 пункту 5.3. договору факторингу передбачено, що фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі і відступати право вимоги на користь третіх осіб. 28 листопада 2019 року внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відповідно до додаткової угоди № 19 щодо строків дій договору (а.с. 75-зі звороту). 31 грудня 2020 року внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відповідно до додаткової угоди № 26 в тому числі й щодо строків дій договору (а.с. 76-79). 31 грудня 2021 року внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відповідно до додаткової угоди № 27 щодо строків дій договору (а.с. 81). 31 грудня 2022 року внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відповідно до додаткової угоди № 31 щодо строків дій договору (а.с. 81-зі звороту). 31 грудня 2023 року внесено зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року відповідно до додаткової угоди № 32 щодо строків дій договору (а.с. 82). Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог № 173 від 15 лютого 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 361667893 у загальному розмірі 21145 грн 60 коп., із яких: 8000 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 13145 грн 60 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 68-69). З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року, здійсненого ТОВ «Таліон плюс», вбачається що ТОВ «Таліон плюс» здійснило нарахування процентів за користування кредитом за період з 16.02.2022 по 11.04.2022 в межах строку дії договору (з урахування пролонгації по пункту 1.12 Договору). Отже, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Таліон плюс» склала у загальному розмірі 23067 грн 20 коп., із них: 8000 грн 00 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 15067 грн 20 коп. - сума заборгованості по відсотках (а.с. 41). Також, судом встановлено, що 05 серпня 2020 рокуміж ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, за плату на умовах, визначених Договором (а.с. 61-63). Підпунктом 5.3.3 пункту 5.3. договору факторингу передбачено, що фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі і відступати право вимоги на користь третіх осіб. 03 серпня 2021 року внесено зміни до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року відповідно до додаткової угоди № 2 щодо строків дій договору (а.с. 65-зі звороту). 30 грудня 2022 року внесено зміни до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року відповідно до додаткової угоди № 3 щодо строків дій договору (а.с. 66). Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог № 9 від 30 травня 2023 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року, у загальному розмірі 23067 грн 20 коп., із них: 8000 грн 00 коп. - сума заборгованості по основному боргу, 15067 грн 20 коп. - сума заборгованості по відсотках (а.с. 59-60). Згідно з платіжною інструкцією в національній валюті від 30 травня 2023 року № 4097 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» здійснило оплату ТОВ «Таліон плюс» за відступлення прав вимог згідно з Реєстром прав вимоги № 9 від 30.05.2023 та договору факторингу № 05/0820-01 від 08.08.2020 (а.с. 58). Крім того, судом встановлено, що 04 червня 2025 рокуміж ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою, (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 52-55). Згідно з платіжними інструкціями в національній валюті від 25 червня 2025 року № 483 (а.с. 43), від 10 червня 2025 року № 467 (а.с. 43-зі звороту), від 10 червня 2025 року № 468 (а.с. 44), від 11 червня 2025 року № 469 (а.с. 44-зі звороту), від 11 червня 2025 року № 470 (а.с. 45), від 19 червня 2025 року № 478 (а.с. 45-зі звороту), від 19 червня 2025 року № 479 (а.с. 46) ТОВ «Юніт Капітал» здійснило оплату за відступлення прав вимог ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» згідно з договором факторингу № 04/06/25 від 04.06.2025. ТОВ «Юніт Капітал» листом за вих. № 26.06.2025-1 від 26 червня 2025 року, адресованим ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», акцентувало увагу на невірно зазначеному номері договору під час оплати в платіжних інструкціях, вказавши правильний - № 04/06/25- Ю від 04.06.2025 (а.с. 46-зі звороту). 04 червня 2025 року «Клієнтом» та «Фактором» підписано акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року (а.с. 49). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 361667893, у загальному розмірі 23067 грн 20 коп., із них: 8000 грн 00 коп. - прострочене тіло кредиту, 15067 грн 20 коп. - прострочені відсотки (а.с. 50-51). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року, за період 04.06.2025-20.11.2025 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 20.11.2025 складає 23067 грн 20 коп., із них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8000 грн 00 коп. та прострочена заборгованість за процентами - 15067 грн 20 коп. (а.с. 40). Позивачем зазначено, що заходи досудового врегулювання спору не здійснювались. Проаналізувавши вказані документи, суд встановив, що первинний кредитор свої зобов`язання відповідно до договору кредитної лінії № 361667893 від 13 грудня 2021 року виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору кредитної лінії № 361667893 від 13 грудня 2021 року за відповідачем рахується заборгованість за договором у загальному розмірі 23067 грн 20 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн 00 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 15067 грн 20 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за договором кредитної лінії в загальному розмірі 23067 грн 20 коп. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений електронний договір кредитної лінії № 361667893, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 8000грн 00 коп. із терміном повернення 12 січня 2022 року. Відповідно до платіжного доручення № 6a0482b2-13ee-41f6-957b-6091dda130а7 від 13 грудня 2021 року, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 99). Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується також довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 361667893/23052025/Э від 23.05.2025 (а.с. 26). Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк», у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 15 грудня 2025 року (а.с. 122-124). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманого кредиту за договором кредитної лінії № 361667893 від 13 грудня 2021 року та не сплатила відсотки по кредиту. Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, за плату на умовах визначених договором (а.с. 70-73). Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог № 173 від 15 лютого 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 361667893 у загальному розмірі 21145 грн 60 коп., із яких: 8000 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 13145 грн 60 коп. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 68-69). З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року, здійсненого ТОВ «Таліон плюс», вбачається що ТОВ «Таліон плюс» здійснило нарахування процентів за користування кредитом за період з 16.02.2022 по 11.04.2022 в межах строку дії договору з урахуванням його продовження. Отже, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Таліон плюс» склала у загальному розмірі 23067 грн 20 коп., із них: 8000 грн 00 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 15067 грн 20 коп. - сума заборгованості по відсотках (а.с. 41). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, за плату на умовах визначених Договором (а.с. 61-63). Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог № 9 від 30 травня 2023 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року, у загальному розмірі 23067 грн 20 коп., із них: 8000 грн 00 коп. - сума заборгованості по основному боргу, 15067 грн 20 коп. - сума заборгованості по відсотках (а.с. 59-60). 04 червня 2025 рокуміж ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги (а.с. 52-55). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 361667893, у загальному розмірі 23067 грн 20 коп., із них: 8000 грн 00 коп. - прострочене тіло кредиту, 15067 грн 20 коп. - прострочені відсотки (а.с. 50-51). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 361667893 від 13 грудня 2021 року, за період 04.06.2025-20.11.2025 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 20.11.2025 складає 23067 грн 20 коп., із них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8000 грн 00 коп. та прострочена заборгованість за процентами - 15067 грн 20 коп. (а.с. 40). Судом встановлено, що [PERSON] належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом та заборгованості за відсотками не виконала ані перед первісним кредитором, ані перед фактором - ТОВ «Юніт Капітал», яке набуло право вимоги за відповідним кредитним договором на підставі договору факторингу. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії № 361667893 від 13 грудня 2021 року, в загальному розмірі 23067 грн 20 коп. Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляла, належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надав, власний розрахунок не надавала. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. (а.с. 110). Враховуючи вищезазначене, у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача по справі - [PERSON] - у розмірі 2422 грн 40 коп. на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал». Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю гр. Соломко О.В. серії КС № 7073/10 (а.с. 35), акта прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025) Адвокатським бюро «Соломко та партнери» із переліком наданих правових та юридичних послуг, а саме: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до позичальника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 361667893 від 13.12.2021 - 2 год, вартість 5000 грн 00 коп., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є [PERSON] за кредитним договором № 361667893 від 13.12.2021 - 2 год, вартість 1000 грн 00 коп., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 361667893 від 13.12.2021 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] - 1 год, вартість 500 грн 00 коп., підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 361667893 від 13.12.2021 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] - 1 год, вартість 500 грн. Всього: 7000 грн 00 коп. (а.с. 36), додаткової угоди № 25770498879 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 (а.с. 37), Договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 (а.с. 38-39), протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 (а.с. 39-зі звороту), ордер на надання правничої допомоги адвокатом Соломко Олексієм Володимировичем серії АІ № 2004304 від 10 вересня 2025 року (а.с. 85). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved