Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» - Я. Сердійчук 01.10.2025, через систему «Електронний суд», подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 70187900 від 10.04.2024 в розмірі 16 382,10 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.04.2024 між Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» і відповідачкою за допомогою веб-сайту Кредитодавця (https://cashtancredit.com.ua), який є сукупністю інформаційно-комунікаційних систем Позивача, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 70187900. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - Сума кредиту 3000.00 грн.; - Строк користування кредитними коштами 730 днів, з 10.04.2024 та закінчується 09.04.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. - Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 0.01 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Однак, відповідачка взятих на себе зобов`язань належним чином не виконувала, внаслідок чого ТОВ Еко Фін відступив право грошової вимоги на користь ТОВ Факторинг Партнерс. Так, 08.09.2025 було укладено договір № 08-09/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 70187900. Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами несплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість, яка становить 16 193, 80 грн., (з урахуванням уточнених позовних вимог), що стало підставою для стягнення такої в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 01.10.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України судом 02.10.2025 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 07.10.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 30.10.2025 представник позивача ТОВ Факторинг Партнерс - Сердійчук Я.Я. через підсистему Електронний суд подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідачки на користь позивача загальну суму заборгованості, яка складає - 18 193,80 грн. У судове засідання представник ТОВ «Факторинг Партнерс», не з`явився, в поданому позові представник просила суд розгляд справи провести за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги з урахуванням уточнених позовних вимог підтримала, проти їх задоволення не заперечила. Однак, заперечила проти стягнення з неї на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 9000,00 грн., обґрунтовуючи тим, що вказана сума не відповідає складністю справи, отже є надмірно завищеною, просила зменшити суму. Через важке матеріальне становище відповідачки просила розтермінувати виконання рішення строком на 6 місяців. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 10.04.2024 між ТОВ «Еко Фін» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний Договір №70187900. Згідно п. 2.1. Договору Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а Позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути Кредит та сплатити плату за користування Кредитом, у вигляді нарахованих на Суму кредиту процентів за фактичний строк користування Кредитом у порядку, встановленому цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору сума кредиту: 3000,00 грн. Строк користування кредитними коштами складає 730 (днів), який починається з 10.04.2024 та закінчується 09.04.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду (п. 2.3. Договору). Згідно з п. 2.4. Дисконтний (Пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 23.04.2024 (рекомендована дата платежу). Відповідно до п. 2.6. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 365 % відсотків річних ( Денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. При застосуванні Програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки. Згідно з п. 2.7. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (Денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору) (п. 2.10. Договору). Відповідно до п. 3.1.2.1. Договору кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема через Веб сайт Товариства. Укладанням цього Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил, як невід`ємної його частини (п. 3.1.2.4. Договору). Відповідно до п. 5.6. Договору підписанням цього договору Позичальник, підтверджує, що у відповідності до статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» та нормативно-правових актів Національного банку України до моменту укладання цього Договору йому надано повну та вичерпну інформацію та документи, що забезпечує правильне розуміння суті наданої фінансової послуги. Згідно з п.п. 9.2., 9.3. Договору цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»: Позичальником - за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, (даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних); Кредитодавцем за допомогою кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника Кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису. Згідно з виписки за кредитом перед ТОВ «Еко Фін» заборгованість [PERSON] перед первісним кредитором, станом на 08.09.2025, становить 15 978, 60 грн., з яких: 2690,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 288,60 грн. заборгованість за відсотками. 08.09.2025 між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №08-09/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №70187900 від 10.04.2024, відтак, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] за договором №70187900 від 10.04.2024. З витягу з реєстру боржників до договору № 08-09/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08.09.2025 видно, що ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 15 978,60 грн., з яких: 2690,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 13288,60 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Факторинг Партнерс» становить 16 193, 80 грн., з яких: 2690,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 13503,80 грн. - загальна заборгованість по відсоткам (на кінець періоду). Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71ЦКУкраїни "Кредит". Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В ході судового розгляду судом встановлений факт укладення кредитного договору, де однією із сторін була відповідачка [PERSON] , що підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема копією договору № 70187900 від 10.04.2024 укладеного між ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] .. Вище вказаний договір містить інформацію про позичальника прізвище, ім`я та по-батькові, її паспортні дані, індивідуальний ідентифікаційний номер, місце проживання, СМС код. Враховуючи доведеність наявними в справі належними та допустимими доказами факту укладення із відповідачкою кредитного договору, згідно якого відповідачка [PERSON] отримала грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності та беручи до уваги факт невиконання останньою обов`язків по поверненню суми, так, як в ході судового розгляду не встановлено правових аргументів, які б доводили, що на час вирішення спору в суді, відповідачка [PERSON] зобов`язання перед кредитодавцем виконала та перерахувала у повному обсязі кошти чи виконала інші дії, більше того відповідачка [PERSON] подала заяву у якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, а відтак судом вважається підтверджений факт неповернення відповідачкою грошових коштів у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами. Суд дійшов висновку, про доведеність факту наявності заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитом та підставність позову в частині стягнення основної суми заборгованості та процентів за користування кредитом, адже підписавши кредитний договір, відповідачка [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Долучений позивачем до матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачкою [PERSON] не спростований іншими розрахунками, а зазначена у ньому інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Відтак, суд приходить до висновку, що нарахування фінансовими установами відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося у межах строку та у розмірі встановленому договором. Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачкою не надано суду жодного доказу того, що вона належним чином виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачкою не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то вона є такою, що зобов`язання за вказаним договором не виконала. А враховуючи той факт, що ТОВ «Еко Фін» відступило право вимоги щодо відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» на підставі договору відступлення прав вимоги і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та 513 ЦК України, то позов ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором з урахуванням уточнених позовних вимог в ромірі 16 193, 80 грн. підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи питання стягнення судових витрат у виді судового збору суд виходив з наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн. необхідно вирішити з врахуванням положень ст. 142 ЦПК України, яка передбачає повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137ЦПК України). Судом встановлено, що представництво інтересів позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» у суді здійснювалось адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі Договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024. Згідно заявки на надання юридичної допомоги №23 від 09.09.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] .. Згідно витягу з Акту №28 про надання юридичної допомоги від 22.09.2025, вбачається, що адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надавалися такі види юридичних послуг позивачу, а саме: надання усної консультації 3000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6000,00 грн.. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу суд виходив з наступних норм та мотивів. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно також відзначити, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19. Відповідачка [PERSON] подала заяву, у якій зазначила, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та неспівмірним відповідно до ціни позову з урахуванням складності справи та просила витрати на правничу допомогу зменшити. Суд вважає, що наявні підстави для зменшення витрат на правову допомогу на підставі наступного. Відповідно до Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved