Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики «ТехноГранд» № 3309602168-068140 від 13.02.2025 у розмірі 30600,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13.02.2025 між ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики «ТехноГранд» № 3309602168-068140 відповідно до якого остання отримала у кредит грошові кошти у сумі 17000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , зі строком повернення до 14.03.2025 року включно (п.2.1.п.2.2. Договору). Відповідачка умови договору позики не виконала, грошові кошти в строк не повернула, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість в розмірі 30600,00 грн., яка складається з: 17000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5100,00 грн. - борг відсотків за кредитом; 8500,00 грн. борг штрафу. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 09.12.2025 відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив не подала. Інших клопотань від неї не надійшло За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. 13.02.2025 між ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики «ТехноГранд» № 3309602168-068140 відповідно до якого остання отримала у кредит грошові кошти у сумі 17000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , зі строком повернення до 14.03.2025 року включно (п.2.1.п.2.2. Договору). Зазначений кредитний договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» договір підписаний сторонами з використанням електронного підпису - одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.2.5 договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою 365% річних, що за базовим розміром становить 1.00 % на день від суми кредиту. Згідно п.2.8 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 22100,00 гривень. Згідно Додатку № 1 до Договору кредиту № 3309602168-068140 від 13.02.2025, сума кредиту за договором становить 17000,00 гривень, проценти за користування кредитом 5100,00 гривень, реальна річна процентна ставка 2617,16 %, загальна вартість кредиту 22100,00 гривень. Згідно копії платіжного доручення № 24400 від 13.02.2025, ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» перерахувало на карту [PERSON] № [NUMBER] кошти в сумі 17000,00 гривень. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦКУкраїни зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 27.11.2025 заборгованість за кредитним договором № 3309602168-068140 від 13.02.2025, становить 30600,00 грн., яка складається з: 17000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5100,00 грн. - борг відсотків за кредитом; 8500,00 грн. борг штрафу. Розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований. Разом з тим, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача нарахованих штрафів в сумі 8500,00 гривень, суд зазначає наступне. Пунктом 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто, в даному випадку законодавцем звільнено позичальника від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення своїх кредитних (боргових) зобов`язань. За вказаних обставин, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 8500,00 гривень задоволенню не підлягають. За вказаних обставин, аналізуючи наявні у справі докази та правові норми, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» про стягнення з [PERSON] боргу за договором кредиту № 3309602168-068140 від 13.02.2025 підлягають частковому задоволенню на суму 22100,00 гривень, яка складається з 17000,00 гривень - тіло кредиту та 5100,00 гривень проценти за користування кредитом. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1749,46 грн. (22100,00 грн. ? 30600,00 грн. ? 100 % ? 2422,40 грн. ? 100).

Outcome: partial