Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» (далі - КП «Тернопільміськсвітло», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 12081,52 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] 04.01.2024 о 08 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. Є. Коновальця, 11, керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra», н.з. [NUMBER] , допустив виїзд поза межі проїзної частини дороги з подальшим наїздом на перешкоду, а саме електроопору. Внаслідок ДТП було знищено електроопору із інженерними засобами для її функціонального призначення, яка знаходиться на балансі КП «Тернопільміськсвітло», тому підприємству була завдана матеріальна шкода. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.04.2021 у справі № 607/7944/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850,00 грн. КП «Тернопільміськсвітло» звернулось до страховика відповідача ПрАТ «СК «УСГ» із заявою від 22.04.2024 на страхове відшкодування матеріальних збитків в розмірі 23883,46 грн. 28.05.2024 на рахунок підприємства надійшли кошти від ПрАТ «СК «УСГ» в сумі 11801,94 грн. До стягнення залишилося 12081,52 грн. Незважаючи на звернення до винуватця ДТП [PERSON] , відповідач відшкодування 12081,52 грн позивачу не здійснив. Ухвалою судді від 15.04.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У відзиві на позов відповідач [PERSON] у задоволенні позову просить відмовити. Заперечення мотивує тим, що він вже поніс відповідальність за адміністративне правопорушення та сплатив відповідний штраф. А різницю між понесеною шкодою та сплаченим відшкодуванням повинно сплатити позивачу ПрАТ «СК «УСГ». Вважає, що можливим допустимим відшкодуванням може бути лише сума зносу пошкодженого об`єкта. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що незважаючи на звернення до винуватця ДТП [PERSON] щодо досудового врегулювання відшкодування шкоди, жодного відшкодування щодо знищеної електроопори у сумі 12081,52 грн підприємством отримано не було та не надано пояснення. У судове засідання 20.01.2026 представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судовому засіданні 20.01.2026 відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 11.00 год. 22.01.2026. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.04.2024 у справі № 607/7944/24 встановлено, що [PERSON] 04.04.2024 о 08 год. 55 хв. в м. Тернопіль, вул. Є. Коновальця, 11, керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra», номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив виїзд поза межі проїзної частини дороги з подальшим наїздом на перешкоду, а саме електроопору. Внаслідок ДТП автомобіль та електроопора отримали механічні пошкодження. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.3б, 12.1, 13.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Суд визнав [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850,00 грн. Постанова набрала законної сили 14.05.2024. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також суд встановив, що електроопора по [ADDRESS] , на яку 04.04.2024 допустив наїзд [PERSON] , перебуває на балансі Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» (довідка №98 від 27.03.2025). Згідно з довідкою виданою КП «Тернопільміськсвітло» про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2024 року, поточний ремонт пошкодженої внаслідок ДТП лінії освітлення на вул. Коновальця в м. Тернополі складає 23883,46 грн. 22.04.2024 Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» звернулось до ПрАТ «СК «УСГ», яке є страховиком [PERSON] за полісом №2174852039, із заявою № 100 про страхове відшкодування в розмірі 23883,46 грн. Згідно з листом ПрАТ «СК «УСГ» №ДКЦВ-31715/11 від 27.05.2024 адресованого КП «Тернопільміськсвітло», розмір матеріального збитку, завданий потерпілій стороні було визначено на підставі звіту №380-24_161012 від 25.04.2024 та становить 11801,94 грн. 28.05.2024 ПрАТ «СК «УСГ» сплатило КП «Тернопільміськсвітло» страхове відшкодування (призначення платежу: ЕР-217852039 від 11.11.2023, страховий акт ДКЦВ-31715 від 28.05.2024 без ПДВ) в розмірі 11801,94 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №69467. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріальних збитків завданих власнику майна №380-24_161012 від 25.04.2024, який складений оцінювачем ФОП [PERSON] , вартість збитку нанесеного через пошкодження вищезгаданого майна, з урахуванням фізичного зносу (20%) складає 14162,33 грн з ПДВ (11801,94 грн без ПДВ). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільноправової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільноправової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причиннонаслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/19288/14ц, у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати. Електроопора по [ADDRESS] , яка була пошкоджена внаслідок ДТП, у якій винним є відповідач, знаходиться на балансі позивача (потерпілої особи). Витрати на відновлення належного йому пошкодженого відповідачем майна, як стверджує позивач, склали 23883,46 грн. Третя особа (страховик відповідача) виплатила позивачу 11801,94 грн. У постанові від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18 (провадження №61-10773св20), Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до наданого відповідачем звіту про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків №380-24_161012 від 25.04.2024, вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу (20%), заподіяного власнику електроопори по [ADDRESS] , внаслідок ДТП, становить 11801,94 грн без ПДВ. Вартість ремонтно-відновлюваних робіт, без урахування фізичного зносу складає 13659,33 грн без ПДВ. Відомості наведені у звіті та висновки оцінювача не спростовані належними та допустимими доказами. При цьому, довідка позивача, на переконання суду, не спростовує звіт оцінювача. Позивач не скористався правом подати свій звіт про оцінку вартості матеріального збитку, клопотання про призначення судової експертизи не подавав. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи, що обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом майна з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування, вимогу позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди слід задовольнити частково, а саме в розмірі 1857,39 грн (вартість ремонтно-відновлюваних робіт без урахування коефіцієнта фізичного зносу 13659,33 грн розмір страхового відшкодуванням, виплаченого страховиком з урахуванням зносу 11801,94 грн). У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити з наведених вище мотивів. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи довічно (довідка до акта огляду МСЕК серії 12АВ №205071 від 15.10.2020), а тому звільнений від сплати судового збору, позов задоволений частково, а саме на 15,37% (1857,39 грн / 12081,52 грн х 100%), на підставі ч. 6 статті 141 ЦПК України, позивачу слід компенсувати з державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 465,40 грн. (15,37% від 3028,00 грн) судового збору.

Outcome: partial