Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням від 12.07.2022 Доманівського районного суду Миколаївської області було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають 2 дітей- син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2022 року сторони проживають окремо. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою. Рішенням від 01.04.2002 Доманівського районного суду Миколаївської області з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 01.04.2022р. і до досягнення дітьми повноліття. Син [PERSON] , [INFO] досяг повноліття та стягнення аліментів на нього припинено. З моменту припинення аліментів на утримання сина, розмір аліментів на утримання доньки зменшився. На думку позивачки матеріальний стан відповідача покращився. Позивачці тяжко утримувати неповнолітню дитину з урахуванням мінімального розміру аліментів. Відповідач працездатного віку, працює та отримує певний дохід, тому позивачка просить змінити розмір аліментів з 1/6 частини, яка залишилася після припинення 1/3 частки з досягненням повноліття однієї із двох дітей, на 1/4 частину, що буде відповідати інтересам доньки. В судове засідання позивачка не з"явилася, представником позивача адвокатом Бороденко Р.В. подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 12.07.2022 було розірвано. Від шлюбних стосунків сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з матір`ю [PERSON] , про що свідчить довідка , видана ЦНАП Доманівської селищної ради. Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 01.04.2022 (справа №475/200/22) стягнуто з [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] ,ІПН [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 01.04.2022р. і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] син [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, про що свідчить копія свідоцтва про народження. У зв`язку з тим, що [PERSON] досяг повноліття, на утриманні позивачки залишилася донька [PERSON] , [INFO] , розмір аліментів на яку автоматично зменшився та становить 1/6 частина доходу відповідача. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з правовими позиціями, викладеними у п.п. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи норми статтей 181, 192 СК України, суд приходить висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Після досягнення повноліття одним із дітей, на утримання яких відповідач сплачував аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів, матеріальний стан відповідача покращився, так як розмір аліментів зменшився автоматично до 1/6 частини. З урахуванням матеріального стану позивачки, яка продовжує утримувати двох дітей і після досягненням сином повноліття, їй матеріально важко самостійно забезпечувати доньку. Відповідач будь-яких доказів на спростування вищезазначених обставин суду не надав, а також не надав доказів, що не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач. З урахуванням зазначених обставин та приймаючи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, а саме те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги про збільшення розміру аліментів ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України , у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Таким чином з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved