Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

До Печерського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування позову вказано, що 25.11.1995 року [PERSON] (далі - позивач), та [PERSON] (далі - відповідач), уклали шлюб. Неповнолітніх чи малолітніх дітей від шлюбу немає. Представник позивача вказує, шо розірвати шлюб через органи РАЦС неможливо, оскільки порозуміння між сторонами відсутнє. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2025 року позовну заяву [PERSON] , залишено без руху. 05.02.2025 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 757/177/25-ц. Постановою Київського апеляційного суду від 24.07.2025 року, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2025 року, скасовано, справу направлено до суду першої інстанції, для продовження розгляду. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, 04.09.2025 року справу було передано судді Соколову О.М. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, проте представник позивача у прохальній частині позову просив здійснювати розгляд справи без участі позивача, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на сайті Печерського районного суду м.Києва, а тому, в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленою про розгляд справи належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надала. Разом з тим, у матеріалах справи міститься заява від відповідача про визнання позову. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 25.11.1995 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського району міста Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 623. Неповнолітніх чи малолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо, сумісне життя не склалося. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам сторін, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, та те що, відповідачем визнано позов, відтак, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Ураховуючи наведене,

Outcome: approved