Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 180. Свої позовні вимоги мотивував тим, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 07.08.2006 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 180, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб. Під час шлюбу народилась одна дитина: - донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю за останнім відомим місцем перебування відповідача, зазначеним вище і на теперішній час за судовим наказом у справі №308/12935/23, виданим 10.08.2023 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, з позивача стягуються аліменти на утримання дитини. Зазначає, що під час спільного проживання подружжя часто сварилось, ініціатором сварок постійно виступала відповідачка, спільне життя не склалось і сімейні стосунки почали поступово псуватись, не знаходять спільної мови стосовно вирішення важливих питань. Вказав, що дружина перестала поважати позивача як особистість, рахуватись з його думками та бажаннями, поважати працю в інтересах сім'ї, всі важливі рішення приймає самостійно, не враховуючу інтереси позивача та інтересів родини. Також позивач зазначає що відповідач не зацікавлена в розв`язанні сімейних проблем та уникає спілкування. Неодноразово позивач та відповідач намагались розпочати сумісне життя спочатку, мирились, однак, всі ці намагання не призвели до їх примирення. Шлюбні стосунки фактично припинили і на теперішній час подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Ухвалою суду від 10.12.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена своєчасно і належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомила. У встановлений судом строк відзив не подала. 21.01.2026 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено проводити заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає можливим провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено судом, 07.08.2006 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 180. Прізвище чоловіка після шлюбу [PERSON] , прізвище дружини після шлюбу [PERSON] . Зазначене підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі народилась одна дитина: - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як встановлено судом з матеріалів справи, шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved