overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

У листопаді 2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.11.2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС у м. Вінниці МУ МЮ (м. Київ), свідоцтво [NUMBER] . У період шлюбу у сторін народилися сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 03.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Просила шлюбне прізвище залишити без змін, зазначила, що спору про поділ майна подружжя немає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, наполягав на розірвані шлюбу. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі відділом ДРАЦС у м. Вінниці МУ МЮ (м. Київ) (свідоцтво а.с. 6). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво а.с. 8) Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 1211,20 грн судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

зважаючи, що для складання повного рішення може бути витрачений значний час, на підставі ч. 1 ст. 268 ЦПК України, суд вважає необхідним проголосити його вступну і резолютивну частину. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

У жовтні 2025 року представницею товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі, ТОВ «Споживчий центр», позивач) з використанням системи «Електронний суд» подано позов до Фастівського міськрайонного суду Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 7 968 грн. з [PERSON] (далі, відповідач). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.10.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, було укладено кредитний договір (оферти) № 22.10.2024-100002594, за яким ТОВ «Споживчий центр» надало кредит в розмірі 6 000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит через 124 календарних днів та сплатити проценти та комісію за користування ним. Відповідачем електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок вищевказані кошти. Згідно тверджень позивача, позичальник своїх обов`язків щодо повернення коштів у повному обсязі не виконав та не сплатив відсотки та комісію за надання та користування кредитом, в розмірі та на умовах, передбачених договором. Станом на дату подання позову, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 22.10.2024-100002594 від 22.10.2024 становить 7 968 грн. та включає: заборгованість за тілом кредиту 2 400 грн.,заборгованість за відсотками 1 488 грн., заборгованість за комісією 1 080 грн., неустойка 3 000 грн. Зазначені вище суми позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 02.12.2025 року відповідач подав заяву про направлення копії справи на електронну адресу, надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву та відкладення судового засідання. Крім цього, у вищевказаній заяві зазначив, що він проходить військову службу у складі Збройних Сил України у військовій частині [NUMBER] . Відповідач стверджує, що військовослужбовці, які мають кредитні зобов`язання перед банком, мають право на встановлені законодавством пільги, згідно п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сім`ї, а саме: звільнення від сплати відсотків за користування кредитом; звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту, також він не визнає цей борг з інших правових підстав. В судове засідання представниця позивача, будучи належним чином повідомленою про час і дату проведення судового засідання, не з`явилася, в прохальній частині позову просила провести розгляд справи без участі представника ТОВ «Споживчий центр», позовні вимоги підтримує (а. с. 15). З урахуванням того, що судом не визнавалась обов`язковою явка представника позивача,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

10 жовтня 2025 року представник позивача акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся з позовом до Фастівського міськрайонного суду Київської області про стягнення заборгованості з [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог стверджував, що monobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 05.05.2022 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та встановив мобільний додаток, підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Представник позивача зазначає, що положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 13 500,00 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . У відповідача виникло прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором, що становить 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п. п. 5.17 п. 5 Розділу II Умов відбулось істотне порушення відповідачем зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 15 258,14 грн., що складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 15 258,14 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Універсал Банк». З урахуванням викладеного, позивач, діючи через свого уповноваженого представника, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05 травня 2022 року у розмірі 15 258,14 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 50, 50 зворот). В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і дату проведення судового засідання, не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «Універсал Банк», позовні вимоги підтримує, клопотання відсутні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 43). З урахуванням того, що судом не визнавалась обов`язковою явка представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що сторони зареєстрували шлюб 12 березня 2015 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом вказує те, що спільне сімейне життя у сторін не склалося, часті сварки та різного роду конфлікти призвели до погіршення стосунків між ними та розпаду сім`ї. Більше двох років сторони разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, втартили почуття любові та поваги один до одного. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам, наміру зберегти сім`ю не має. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, представником позивача адвокатом Больбіною С.С.подано письмову заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її предствника, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Частина 1 статті 24 Сімейного кодексу України вказує на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 березня 2015 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя у сторін не склалося, часті конфліки, відсутність взаєморозуміння призвели до погіршення стосунків між ними та розпаду сім`ї. Більше двох років сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, наміру зберегти сім`ю не мають. Таким чином, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, суд дійшов висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сім`ї є неможливим і таким, що суперечить інтересам позивача та наведені вище обставини є підставою для розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за можливе відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України відкласти складання повного рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вимоги обґрунтовує тим, що 17.09.2008 між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що подружнє життя не склалося, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, шлюб фактично припинив існування. У зв`язку з чим просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою суду від 02.01.2026 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам справи встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті позову, справи призначено до судового розгляду на 21.01.2026. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, клопотань про продовження процесуальних строків для подання відзиву від нього не надходило, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Станом на 21.01.2026 клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не надходило, відповідачем відзив на позов не подано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 17.09.2008 зареєстрували шлюб, який був зареєстрований Виконкомом Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис №03 (а.с.4). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.4). Суд зазначає, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що становить моральну основу шлюбу. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини між сторонами не склалися, спільне господарство сторони не ведуть, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, позицію позивачки щодо розірвання шлюбу викладену в позові, шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 968,90 грн судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 16.08.2019 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні цінності, численні непорозуміння, сварки, сторони втратили почуття любові один до одного, з весни 2022 року сторони разом не проживають, не спілкуються. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище, витрати по справі просила покласти на неї, а справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши документи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З наявних у справі документів вбачається, що 16.08.2019 сторони зареєстрували шлюб, про що Глухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області складено актовий запис № 117 від цього ж числа (а.с. 9). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Сторони зареєстровані окремо (а.с. 6, 14). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що один з подружжя подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що ця сім`я вже повністю розпалась і зберегти її неможливо. Отже, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню. Виходячи з ч. 1 ст. 113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, позивачу слід залишити шлюбне прізвище, про що вона клопотала перед судом. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на початку 2025 року відповідач змінила своє ставлення до подружнього життя, що призвело до погіршення стосунків, шлюбні відносини між ними фактично припинені, з жовтня 2025 року проживають окремо. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Майновий спір у сторін відсутній. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 грудня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 12 год 40 хв 21 січня 2026 року. Позивач в судове засідання не з`явився. Однак представник позивача адвокат Васюк Д.Г. подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов визнала. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 вересня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 9). Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружні та сімейні відносини між ними припинені, сім`я існує лише формально. З цих підстав подальше існування сім`ї неможливе. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сім`я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім`ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Сторони уклали шлюб, який 28 липня 2020 року зареєстрували у Ніжинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Суми), про що було зроблено актовий запис за № 167. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . 15 вересня 2025 року позивач звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем вони (сторони) довгий час проживають окремо. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved