Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

До Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість у загальному розмірі 121 662,02 грн, з яких: за кредитним договором № 6291242 від 21.01.2023 у сумі 46 283,02 грн, за кредитним договором № 44068-02/2023 від 27.02.2023 у сумі 37 729,00 грн, за кредитним договором № 46785-02/2023 від 28.02.2023 у сумі 37 650,00 грн, а також судовий збір у сумі 3 028,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаними кредитними договорами у нього виникла заборгованість перед первісними кредиторами. За результатами укладення договорів факторингу, право вимоги за заборгованістю відповідача перейшло до позивача. Ухвалою від 26.11.2025 Дунаєвецький районний суд Хмельницької області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Щодо кредитного договору № 6291242 від 21.01.2023 Між товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 6291242 від 21.01.2023, за умовами якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у сумі 20 000,00 грн на строк 360 днів, тобто до 16.01.2024, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,99% за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування (стандартна ставка) та 0,597% на день (знижена ставка). Відповідач отримав кредитні кошти на банківську картку, реквізити якої самостійно вказав первісному кредитору. Кредитний договір та додатки до нього підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Факт отримання коштів підтверджується платіжною інструкцією через системи iPay.ua. Заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором була передана первісним кредитором позивачу на підставі договору факторингу № 24112023 від 24.11.2023 та реєстру боржників № 1 від 24.11.2023. Щодо кредитного договору № 44068-02/2023 від 27.02.2023 Між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" та відповідачем було укладено кредитний договір № 44068-02/2023 від 27.02.2023, за умовами якого кредитор надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн на строк 20 днів, тобто до 18.03.2023, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,00% за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування (так звана «акційна ставка») та 2,50% на день («базова ставка»), що застосовується у випадку неповернення суми кредиту та відсотків у встановлений строк кредитування. Кредитний договір підписаний електронним цифровим підписом. Заборгованість за цим договором була передана позивачу через ланцюжок відступлення права вимоги: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" до товариства з обмеженою відповідальністю "Стар Файненс Груп" (договір факторингу № 3072023 від 03.07.2023) далі до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (договір факторингу № 27102023 від 27.10.2023). Щодо кредитного договору № 46785-02/2023 від 28.02.2023 Між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" та відповідачем було укладено кредитний договір № 46785-02/2023 від 28.02.2023, за умовами якого кредитор надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн на строк 20 днів, тобто до 19.03.2023, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,00% за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування (так звана «акційна ставка») та 2,50% на день («базова ставка»), що застосовується у випадку неповернення суми кредиту та відсотків у встановлений строк кредитування. Кредитний договір підписаний електронним цифровим підписом. Заборгованість за цим договором була передана позивачу через аналогічний ланцюжок відступлення права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України. Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого. За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт укладення кредитних договорів, отримання відповідачем кредитних коштів, невиконання відповідачем зобов`язань за кредитними договорами та перехід права вимоги до позивача підтверджується належними доказами. Щодо вимог за кредитним договором № 6291242 від 21.01.2023 Судом встановлено, що строк кредитування за договором № 6291242 становив 360 днів і закінчувався 16.01.2024. Право вимоги за цим договором було відступлено позивачу 24.11.2023, тобто до закінчення строку кредитування. Відтак, нарахування процентів за період до 24.11.2023 здійснено в межах строку дії кредитного договору і є правомірним. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 6291242 від 21.01.2023 у сумі 46 283,02 грн, з яких: 19 341,00 грн основний борг та 26 942,02 грн проценти, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо вимог за кредитними договорами № 44068-02/2023 від 27.02.2023 та № 46785-02/2023 від 28.02.2023 Судом встановлено, що строк кредитування за договором № 44068-02/2023 становив 20 днів і закінчився 18.03.2023. Строк кредитування за договором № 46785-02/2023 становив 20 днів і закінчився 19.03.2023. Позивач заявляє до стягнення проценти за договором № 44068-02/2023 у сумі 27 729,00 грн та за договором № 46785-02/2023 у сумі 27 650,00 грн. Разом з тим, за умовами цих договорів строк кредитування становив лише 20 днів. Як вбачається з паспортів споживчого кредиту та графіків платежів, які є невід`ємними частинами кредитних договорів, протягом строку кредитування застосовується процентна ставка у розмірі 1,00% на добу. За вказаний строк, із застосуванням процентної ставки 1,00% на добу, проценти за кожним договором становлять 2 000,00 грн (10 000 грн ? 1,00% ? 20 днів). Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, де зазначено, що після спливу строку кредитування припиняється право нараховувати проценти за кредитом. Суд виходить з того, що норми договорів № 44068-02/2023 та № 46785-02/2023 містять чіткий строк кредитування 20 днів. Пунктом 2.1. договорів передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цих договорів. Графік платежів, наданий позивачем та узгоджений первісним кредитором та відповідачем передбачає кількість днів користування кредитом та відповідно сплату процентів у кількості 20 днів за ставкою 1,00% на добу, що становить 2 000,00 грн процентів за кожним договором. Пунктом 2.3 договорів передбачено, що якщо відповідач не сплатив протягом строку кредитування кредит, «нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору». Суд не вважає за можливе застосувати положення вказаної норми кредитних договорів, як це просить позивач, оскільки такі положення очевидно суперечать наведеній правовій позиції постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Питання ж тлумачення судом умов договорів під час судового розгляду не може бути предметом угоди сторін, а є предметом оцінки судом під час судового розгляду поряд з іншими обставинами справи. У даному випадку положення пункту 2.3. кредитних договорів на переконання суду не може тлумачитись як надання згоди відповідачем на зміну істотних умов кредитного договору як строку кредитування, так і ретроспективного збільшення розміру процентної ставки з 1% до 2.5% за весь строк кредитування та понад нього, оскільки відповідне волевиявлення, здійснене в момент підписання кредитного договору, тобто в момент досягнення згоди щодо всіх істотних умов кредитування, в тому числі і строку кредитування, а не під час самої зміни істотних умов кредитування після його спливу. Відтак, на переконання суду, наявність згоди відповідача на зміну істотних умов кредитного договору є лише припущенням первісного кредитора та позивача, а не встановленим фактом. На підтвердження зазначених міркувань суд також наводить положення п. 4.3. кредитних договорів у розділі 4 «Відповідальність Сторін та порядок вирішення спорів», відповідно до якого у разі, якщо Клієнт (відповідач) не повернув кредит у строк, зазначений в п. 2.1 договору та/або в додатках (20 днів), проценти, передбачені в п. 2.3. договору продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Таким чином, цим пунктом сторони обумовили охоронний характер відносин, що виникли між ними після закінчення 20-денного строку кредитування, передбаченого п. 1.2. кредитного договору. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (у редакції Закону № 2120-IX від 15.03.2022, набрав чинності 24.02.2022) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи, що на час розгляду цієї справи в Україні діє воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовжуваний, застосування відповідальності за ч. 2 ст. 625 ЦК України виключається. Таким чином, застосовуючи наведені міркування та правові норми до обставин цієї справи, суд доходить висновку, що після спливу визначеного кредитними договорами строку кредитування, тобто після 18.03.2023 за договором № 44068-02/2023 та після 19.03.2023 за договором № 46785-02/2023, право позивача нараховувати передбачені договорами проценти за кредитом припинилося. Відтак, нарахування позивачем відсотків за період після закінчення строку кредитування за ставкою 2.5% є неправомірним. Водночас, за період 20-денного строку кредитування підлягає застосуванню процентна ставка у розмірі 1,00% на добу, передбачена паспортами споживчого кредиту та графіками платежів. Таким чином, за кредитним договором № 44068-02/2023 від 27.02.2023 до стягнення підлягає: основний борг у сумі 10 000,00 грн та проценти за 20 днів користування кредитом за ставкою 1,00% на добу у сумі 2 000,00 грн, всього 12 000,00 грн. За кредитним договором № 46785-02/2023 від 28.02.2023 до стягнення підлягає: основний борг у сумі 10 000,00 грн та проценти за 20 днів користування кредитом за ставкою 1,00% на добу у сумі 2 000,00 грн, всього 12 000,00 грн. Виходячи із наведених правових норм, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, що підтверджені дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково у сумі 76 283,02 грн, з яких: -за кредитним договором № 6291242 від 21.01.2023: 46 283,02 грн (19 341,00 грн основний борг + 26 942,02 грн проценти); -за кредитним договором № 44068-02/2023 від 27.02.2023: 12 000,00 грн (10 000,00 грн основний борг + 2 000,00 грн проценти); -за кредитним договором № 46785-02/2023 від 28.02.2023: 12 000,00 грн (10 000,00 грн основний борг + 2 000,00 грн проценти). У задоволенні решти позовних вимог на суму 51 379,00 грн слід відмовити у зв`язку з неправомірним нарахуванням процентів після спливу строку кредитування. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 3 028,00 грн, розрахованій виходячи з ціни позову 121 662,02 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково у сумі 70 283,02 грн, що становить 57,77% від заявленої суми, судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме у сумі 1 749,27 грн (3 028,00 ? 57,77%). Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial