Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

25 вересня 2025 року заявник [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Харкова із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Заява мотивована тим, що вона народилась [INFO] в м. Ізюм, Харківської області. В період цивільних стосунків з [PERSON] у останніх народився син - [PERSON] , [INFO] . В свою чергу, 21 вересня 1973 року подружжя зареєструвало шлюб. Заявниця вказує, що в шлюбі у сина народилось дві доньки: - [PERSON] , [INFO] , яка вийшла заміж і взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », мала двох доньок: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . При цьому заявниця зазначає, що син, невістка, онучки та правнучки мешкали за адресою: [ADDRESS] . В період окупації та бомбардування м. Ізюм Харківської області під час вторгнення російської федерації до України 09 березня 2022 року син, невістка, онучки, правнучки та сваха - [PERSON] (мати невістки) спустилися до підвалу, який знаходився під будинком за вищевказаною адресою.Під час обстрілу м. Ізюм, Харківської області [INFO] даний будинок був зруйнований і всі мешканці будинку, які переховувались в підвалі будинку, загинули. Після деокупації міста в ході досудового розслідування було призначено судово-медичну експертизу тіл загиблих. В рамках кримінального провадження також проведено молекулярно-генетичну експертизу, за результатами якої встановлено спорідненість і видано лікарське свідоцтво про смерть, на підставі яких органи РАЦС видали наступні свідоцтва про смерть: ?сина - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 35; ?невістки - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 36; ?старшої онучки - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 38; ?старшої правнучки - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 40; ?меншої правнучки - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 39; ?свахи - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 34. Заявниця вказує, що 09.04.2024 вона звернулась із заявою до Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про те, що в період окупації та бомбардування м. Ізюм Харківської області [INFO] безвісті зникла її онука- малолітня [PERSON] , [INFO] , яка мешкала в будинку з батьками по [ADDRESS] , який був зруйнований в наслідок обстрілу з боку військ російської федерації, та всі родичі, які мешкали в будинку, загинули в наслідок обстрілу та були ідентифіковані, окрім [PERSON] . В свою чергу, на підставі заяви було відкрито кримінальне провадження: 12024221070000498 за ст. 115 ч. 1 КК України. При цьому при зверненні до органів поліції з приводу розшуку онучки заявниці 22.07.2025 було повідомлено, що в ході досудового розслідування проведено всі необхідні розшукові заходи та дії, спрямовані на встановлення місця знаходження [PERSON] , [INFO] , але встановити місцезнаходження не виявилось за можливе. Було перевірено усі можливі заклади в межах України, оголошено активний пошук. Заявниця стверджує, що її онука [PERSON] , 2009 року народження, під час обстрілу була разом з батьками і загинула з ними, на лютий 2022 року їй було 12 років,та всі, хто знаходився у підвалі під будинком, загинули, шансів вижити не було. Разом із тим, оголошення онуки померлою, потрібно завниці для оформлення спадщини після смерті сина - [PERSON] , померлого [INFO] . В свою чергу, спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцової О.О., так як онука, [PERSON] , була зареєстрована разом з батьками за однією адресою: [ADDRESS] , також прийняла спадщину після смерті батька будучи неповнолітньою. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 26.09.2025 відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено в порядку окремого провадження, витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні заявниця підтримала заяву з підстав, зазначених в ній, та просила суд її задовольнити. Вказала, що [INFO] під час обстрілів будинку по [ADDRESS] загинуло восьмеро рідних їй людей, з яких сімох вона поховала, оскілький їхні тіла були ідентифіковані та видані свідоцтва про смерть. Однак тіла внучки [PERSON] , яка в той час перебувала в підвалі будинку разом з рідними, не знайшли, внаслідок чого вона спочатку звернулась до органів поліції із відповідною заявою про розшук, а потім і до суду, як того вимагає чинне законодавство. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомленим, заяв та клопотань від останнього не надходило, як і не надходило письмових пояснень по суті заяви. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказала, що товаришувала з родиною загиблих - рідних громадянки [PERSON] , які разом проживали в одному під`їзді житлового будинку, який зазнав обстрілу у вказаний час. При цьому свідок зазначила, що [PERSON] завжди була з своїми рідними, була домашньою дитиною, і в той час час, коли стався даний обстріл, також перебувала з ними. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці та свідка, суд вважає, що вимоги заявниці, викладені в її заяві, підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Ізюм Харківської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 8). Також матеріалами цивільної справи підтверджується, що в період цивільних стосунків з [PERSON] у останніх народився син - [PERSON] , [INFO] . В свою чергу, 21 вересня 1973 року подружжя зареєструвало шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 17). Разом з тим у шлюбі у [PERSON] народилось дві доньки: - [PERSON] , [INFO] , прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] », мала двох доньок: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . - [PERSON] , [INFO] . При цьому заявниця вказує, що син, невістка, онучки та правнучки, мешкали за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеіралів справи, в період окупації та бомбардування м. Ізюм, Харківської області під час вторгнення російської федерації до України 09 березня 2022 року родичі заявниці: син, невістка, онучки, правнучки та сваха - [PERSON] (мати невістки) спустилися до підвалу, який знаходився під будинком [ADDRESS] . Разом з тим під час обстрілу м. Ізюм, Харківської області 09 березня 2022 року будинок [ADDRESS] був зруйнований і всі мешканці будинку, які переховувались в підвалі будинку загинули. Після деокупації міста в ході досудового розслідування було призначено судово-медичну експертизу тіл загиблих. В рамках кримінального провадження проведено було молекулярно-генетичну експертизу, за результатами якої встановлено спорідненість і видано лікарське свідоцтво про смерть на підставі яких органи РАЦС видали свідоцтва про смерть родичів заявниці: сина - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 35 (а.с.9); невістки - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 36 (а.с.10); старшої онучки - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 38 (а.с.11); старшої правнучки - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 40 (а.с.12); меншої правнучки - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 39; (а.с.13); свахи - [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] м. Ізюм, Харківська область, актовий запис № 34 (а.с.14). Також 09.04.2024 заявниця звернулась із заявою до Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про те, що в період окупації та бомбардування м. Ізюм, Харківської області [INFO] безвісті зникла її онука - малолітня [PERSON] , [INFO] , яка мешкала з батькамив будинку за вказаною адресою, який був зруйнований в наслідок обстрілу з боку військ російської федерації, та всі родичі, які мешкали в даному будинку, загинули в наслідок обстрілу та були ідентифіковані, окрім [PERSON] . На підставі заяви було відкрито кримінальне провадження: 12024221070000498 за ст. 115 ч. 1 КК України (а.с.18). При цьому при зверненні до органів поліції з приводу розшуку онучки заявниці 22.07.2025 було повідомлено, що в ході досудового розслідування проведено всі необхідні розшукові заходи та дії спрямовані на встановлення місця знаходження [PERSON] , [INFO] , але встановити місцезнаходження не виявилось за можливе. Було перевірено усі можливі заклади в межах України, оголошено в активний пошук (а.с.19-20). Суд вказує, що частиною третьою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Положеннями ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до тепер. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначено: Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності». Так згідно матеріалів справи вбачається, що оголошення онуки померлою, потрібно заявниці для оформлення спадщини після смерті сина - [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищезазначеного, суд доходить до висновку, що надані заявницею докази у своїй сукупності дають підставу припускати загибель [PERSON] , [INFO] , під час здійснення обстрілів житловому будинку, в підвалі якого вона перебувала, [INFO], а тому заява [PERSON] , заінтересовані особи: Ізюмська міська рада Харківської області, про оголошення особи померлою є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved