Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

10.11.2025 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» 80 000 (вісімдесят тисяч гривень) 00 коп., шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім гривень) 00 коп. та 2 000 (дві тисячі гривень) 00 коп.- витрати на правничу (правову) допомогу. Свій позов мотивує тим, що 26.10.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № EP-206507143, забезпечений транспорт «BMW X5», д.р.н. [NUMBER] . 14 серпня 2022 року, близько 10 години 53 хвилини, [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «BMW X5», д.р.н. [NUMBER] та рухаючись проспектом Василя Мойсея у м. Луцьку навпроти будинку № 2, в напрямку від вулиці Шопена в сторону вулиці Яровиця, зі швидкістю близько 66,6 км/год., всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, перевищив дозволену максимальну швидкість у межах населеного пункту, що становить 50 км/год., був неуважний під час руху, не стежив за дорожньою обстановкою, завчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не зменшив швидкість транспортного засобу аж до його зупинки з моменту виникнення небезпеки для руху, а саме виявлення пішохода [PERSON] , яка перебігала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, у зв`язку з чим допустив наїзд на останню. Винним у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України, визнано [PERSON] , який керував автомобілем «BMW X5», д.р.н. [NUMBER] , що підтверджується вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/17202/22 від 23 червня 2023 року. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВ № EP-206507143, на підставі страхових актів № G-20652-1, G-20658-1, G-20659-1, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за моральну шкоду потерпілим [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , складає 80 000,00 грн. В зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Гардіан» відшкодувало потерпілим моральну шкоду в сумі 80 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 170692 від 27.12.2022 р., № 170689 від 27.12.2022 р., № 171484 від 06.01.2023 р. На підставі вищезазначеного, у зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, що підтверджується вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/17202/22 від 23 червня 2023 року, то ТДВ «СК «Гардіан» має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] на суму 80 000,00 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачену суму страхового відшкодування. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Витребувано з Луцького міськрайонного суду Волинської області належним чином завірену копію вироку по справі №161/17202/22 від 23 червня 2023 року, копію ухвали Волинського апеляційного суду від та 15 листопада 2023 року по справи № 161/17202/22 про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] ( [INFO] ) за ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України (а.с. 52). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно ч. 8 ст. 128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі (а.с.54). 25.11.2025 року [PERSON] отримав ухвалу про відкриття провадження та примірник позовної заяви з додатками (а.с. 56). Однак, відзив на позовну заяву відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, та не подав письмового відзиву. А також враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У ч. 1 ст. 1166 ЦК України закріплено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 38.1. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Згідно з п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Судом встановлено, що 26.10.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № EP-206507143, забезпечений транспорт «BMW X5», д.р.н. [NUMBER] (а.с.48). 14 серпня 2022 року, близько 10 години 53 хвилини, [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «BMW X5», д.р.н. [NUMBER] та рухаючись проспектом Василя Мойсея у м. Луцьку навпроти будинку № 2, в напрямку від вулиці Шопена в сторону вулиці Яровиця, зі швидкістю близько 66,6 км/год., всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, перевищив дозволену максимальну швидкість у межах населеного пункту, що становить 50 км/год., був неуважний під час руху, не стежив за дорожньою обстановкою, завчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не зменшив швидкість транспортного засобу аж до його зупинки з моменту виникнення небезпеки для руху, а саме виявлення пішохода [PERSON] , яка перебігала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, у зв`язку з чим допустив наїзд на останню. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] , отримала тілесні ушкодження. що в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілої. Згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/17202/22 від 23 червня 2023 року винним у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України, визнано [PERSON] , який керував автомобілем «BMW X5», д.р.н. [NUMBER] (а.с.60-72). Згідно з умовами Полісу ОСЦПВ № EP-206507143, на підставі страхових актів № G-20652-1, G-20658-1, G-20659-1, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за моральну шкоду потерпілим [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , складає 80 000,00 грн (а.с.40- 42) Відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК»«Гардіан» відшкодувало потерпілим моральну шкоду в сумі 80 000,00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 170692 від 27.12.2022 року, № 170689 від 27.12.2022 року, № 171484 від 06.01.2023 року (а.с. 45-47). Таким чином, на підставі вищезазначеного, у зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, що підтверджується вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/17202/22 від 23 червня 2023 року, то ТДВ «СК «Гардіан» має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] на суму 80 000,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Позивач заявив до стягнення 2 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги від 07.11.202 року, копію акту №27 від 24.10.2025 року про надання послуги до договору про надання правничої допомоги від 07.11.202 року, платіжну інструкцію №249595 від 27.10.2025 року. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. При цьому, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України за наявності клопотання іншої сторони. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 3028 гривень, а також понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача. На підставі ст.ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved