Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість загальною сумою 52972,88 грн, сплачений судовий збір 2422,40 та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27 лютого 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 4424563 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до договору № 4424563 про надання споживчого кредиту ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 6500 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ "Приватбанк". Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 25 листопада 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 25/11/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ані на рахунки ТОВ "Українські фінансові операції", ані на рахунки первісного кредитора. Відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 4424563 від 27 лютого 22024 року загальною сумою 52972,88 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 6499,96 грн, нарахованих процентів первісним кредитором - 32335,51 грн, 14137,413 грн відсотків, нарахованих ТОВ "Українські фінансові операції". Ухвалою від 08 вересня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 08 вересня 2025 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів. У заяві від 16 жовтня 2025 року представник позивача Дідух Є.О. просить розглянути справу без участі представника ТОВ "Українські фінансові операції", проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 27 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений договір № 4424563 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом 33506 (далі - кредитний договір). Відповідно до п.1.2 кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 6500 грн. Згідно з п.1.3 кредитного договору, строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів за сплати процентів - кожні 20 днів. Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 2,5 %. Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Видача ТОВ "Лінеура Україна" 27 лютого 2024 року коштів в сумі 6500 грн за договором № 4424563 на картку відповідача № [NUMBER] підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна" № 20241219-166 від 19 грудня 2024 року. 25 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" укладений договір факторингу № 25/11/24, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за кредитним договором № 4424563 на загальну суму заборгованості 42085,47 грн, що підтверджується договором факторингу № 25/11/24 від 25 листопада 2024 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 25/11/2024 від 25 листопада 2024 року, актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу № 25/11/2024 від 25 листопада 2024 року, реєстром боржників від 25 листопада 2024 року, платіжними інструкціями № 510 від 05 грудня 2024 року, № 512 від 06 грудня 2024 року, № 511 від 05 грудня 2024 року про часткову сплату за договором факторингу № 25/11/2024 від 25 листопада 2024 року. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за спірним кредитним договором становить 52972,88 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 6499,96 грн, заборгованості за процентами в сумі 46472,92 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу,інших актів цивільного законодавства,аза відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України,у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Докази виконання відповідачем умов спірного кредитного договору щодо повернення кредиту у справі відсутні у справі відсутні, а отже, наявні підстави для задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 6499,96 грн. Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами в сумі 46472,92 грн, які нараховані за період дії кредитного договору з 27 лютого 2024 року по 20 лютого 2025 року за ставкою 2,5 % за кожнийдень користування кредитом. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. За положеннями ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування", максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Стаття восьма Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Спірний кредитний договір укладений 27 лютого 2024 року, тобто на дату його укладення вже були чинні законодавчі обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки. Отже, за період з 27 лютого 2024 року по 20 лютого 2025 року проценти підлягають нарахуванню за денною процентною ставкою 1 %. Загальна заборгованість за процентами на суму кредиту 6500 грн з урахуванням ставки 1 % за кожний день користування кредитом становить 29900 грн. З розрахунку заборгованості за договором № № 4424563 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27 лютого 2024 року, сформованого первісним кредитором ТОВ "Лінеура Україна" станом на 25 листопада 2024 року, суд встановив, що відповідач частково сплатив тіло кредиту в сумі 0,04 грн та проценти за користування кредитними коштами на загальну суму 10074,50 грн. З урахуванням сплачених позичальником процентів, заборгованість відповідача за процентами становить 19825,50 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за спірним кредитним договором становить 26325,46 грн, а отже, вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити частково. Позивач також просить зазначити у рішенні про нарахування в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органом, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, інфляційних втрат і 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості. Відповідно до ч.10 ст.265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу (ч.141 ст.625 ЦПК України). Норми частини десятої статті 265 ЦПК України передбачають, що суд може зазначити в рішенні про нарахування саме відсотків або пені, разом з тим, позивач просить нараховувати інфляційні втрати та 3 % річних відповідно до ст.625 ЦК України, що в розумінні Цивільного кодексу України не є тотожним. Крім того, відповідно до п.18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, суд не вбачає підстав для застосування у справі приписів ч.10, 11 ст.265 ЦК України. За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1211,20 грн. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: договір № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01 серпня 2024 року, укладений між ТОВ "Українські фінансові операції" та адвокатом Дідухом Є.О., заявка № 4424563 на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, акт № 4424563 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, складений 20 липня 2025 року, рахунок на оплату № 4424563-2025 від 20 липня 2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг) № 4424563 від 20 липня 2025 року, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг і виконаних робіт становить 10000 грн. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг, об`єм доказів та

Outcome: partial