Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що вона [PERSON] та [PERSON] (27 жовтня 2017 року розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Від шлюбу з відповідачем мають доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого виконкомом Андрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області 03.07.2007 року та зроблено відповідний актовий запис за N?18, яка проживає разом нею і перебуває на її утриманні. На даний [PERSON] продовжує навчатись в Комунальному закладі вищої освіти «Дніпровська академія музики» Дніпропетровської обласної ради» що підтверджується довідкою N?494 від 15.09.2025р., на 3 курсі денної форми навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Зазначає, що між нею та відповідачем на момент пред?явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, тому суд просить стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2025 року справа передана судді Нестеренко Т.В.. 09 грудня 2025 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, на підставі розпорядження керівника апарату Самарського районного суду міста Дніпра Кайноги О.В. від 17.12.2025 № 257-р,вищезазначене провадження розподілено на суддю Поштаренко О.В. у зв`язку з достроковим закінченням відрядження до Самарського районного суду міста Дніпра та відрядженням [PERSON] до Солом`янського районного суду міста Києва , відповідно до наказу від 28.11.2025 року №67-ОС «Про відрахування зі штату Самарського районного суду міста Дніпра судді Нестеренко Тетяну Василівну » на підставі рішення ВРП від 20.11.2025 року №2508/0/15-25. Ухвалою суду від 10.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. 06.12.2025 року від позивача до канцелярії суду надійшла заява, згідно якої позивач просила проводити розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом направлення поштою судової повістки, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. У зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.(а.с.4). [PERSON] навчається на денному відділенні та є студенткою третього курсу Комунального закладу вищої освіти «Дніпровська академія музики» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується довідкою N?494 від 15.09.2025р.(а.с.6). Суд вирішуючи спір керується наступним. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не надав суду даних про неможливість надання ним матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та потребує допомоги батьків, враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, на час навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 29.09.2025 року та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати покласти на відповідача, згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved