Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

01.05.2025 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування позовної заяви зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28.07.2022. Подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Примирення неможливе, просила шлюб розірвати. 14.05.2025 відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 26.06.2025 у судове засідання з`явились представник позивача та відповідач. Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про дату, час, місце розгляду справи належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови.що його належним чином повідомлено про про дату, час, місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 223 ЦПК України) Представник позивача підтримала позовну заяву в повному обсязі, просила розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Наголосила, що спільне життя позивача із відповідачем є неможливим. Відповідач категорично заперечував проти розірвання шлюбу, зазначив, що є військовослужбовцем, тому з цієї причини рідко бачиться зі своєю родиною. Просив суд надати тримісячний строк для примирення подружжя з метою збереження сімї. Представник позивача заперечувала проти надання строку для примирення подружжя, обгрунтовуючи тим, що відповідач здійснює моральний тиск, а примушування жінки до шлюбу не допускається. Представником позивача не надано доказів на підтвердження вчинення насильства стосовно позивача та дочки. 26.06.2025 провадження по справі зупинене у зв`язку із наданням сторонам тримісячного строку для примирення відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу Україні, п.4 ч.1 ст.253 ЦПК України 26.09.2025 поновлене провадження по справі на підставі ст.254 ЦПК України у зв`язку із закінченням визначеного судом строку для примирення подружжя. 11.11.2025, 12.12.2025, 27.01.2026 учасники по справі до судового засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час, місце розгляду справи належним чином. Сторона позивача 11.11.2025 надала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. Позов просили задовольнити. Відповідач не з`явився повідомлений на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач заяв, клопотань, відзиву до суду не надав. Причини неявки не повідомив. З`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Установлено, що 28.07.2022 між сторонами зареєстрований шлюб Козельщинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 49. Зазначене стверджується оригіналом свідоцтва серії [NUMBER] , виданим Козельщенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28.07.2022. Подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , виданим 23.09.2023 Виконавчим комітетом Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.ст. 109, 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ст.ст. 112, 114 СК України). Відповідно до роз`яснень викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України (ч.3 ст.105 СК України). Судом враховується, що волевиявлення позивача та відповідача, які наполягали на задоволенні позову, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. З матеріалів справи слідує, що між сторонами склалися напружені стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують і не мають бажання дійти примирення. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн., який остання просила покласти на неї. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: approved