Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 листопада 2025 року звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якій просить: " Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів визначених рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21 вересня 2016 року у цивільній справі № 444/1157/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з [PERSON] користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу [PERSON] щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. " Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 19 листопада 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 444/4697/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі про розгляд даної справи, призначити судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 21 січня 2026 року о 10 годині 30 хвилин. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила наступне. Вказала, що вона, [PERSON] , являється мамою [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Грибовицькою сільською радою Жовківського району Львівській області, актовий запис № 02, та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Грибовицькою сільською радою Жовківського району Львівській області, актовий запис №23. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21 вересня 2016 року у цивільній справі № 444/1157/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей позов [PERSON] задоволено. Суд вирішив стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягувати такі в користь їх матері [PERSON] в розмірі по 1250,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Зазначає, що у 2016 року відбулися зміни в житті їхніх дітей та зросли витрати на їх утримання. Вказує, що [PERSON] навчається на 1-му курсі освітнього ступеня «бакалавр» денної форми здобуття освіти у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності, що стверджується довідкою від 03.09.2025 року № 33/620. Зазначає, що 19 серпня 2025 року між нею та Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності укладено договір про навчання у закладі вищої освіти № 11-ФПтСЗ\\25 про навчання їхньої доньки [PERSON] . [PERSON] є студенткою Львівського державного університету безпеки життєдіяльності за спеціальністю С4 Психологія, денна форма навчання. Навчання в Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності є платним, що стверджується договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців. Вартість платної послуги за 2025 2026 навчальний рік становить 45000,00 гривень. [PERSON] навчається на Іму курсі денної форми навчання у Приватному закладі «Молодіжний навчальний центр імені Святого Івана Боско» за професіями 4112 Оператор комп`ютерної верстки; 4113 оператор інформації та програмного забезпечення термін навчання з 01.09.2025 року до 30.06.2027 року, що стверджується довідкою від 02.09.2025 року № 266. Зазначає, що 30 серпня 2025 року між нею та ФОП [PERSON] укладено договір про надання ліжкомісця [PERSON] . Розмір плати за послугу тимчасового проживання в кімнаті становить 4000, 00 грн. Вказує, що синові [PERSON] двічі на рік потрібна реабілітація у зв`язку із діагнозом сколіоз. Він також відвідує басейн. Від так йому потрібно постійно купувати абонемент для відвідування басейну. Також у доньки є проблеми зі здоров`ям, тому постійно потрібні кошти на медичні обстеження. Окрім того дітям постійно потрібно одяг, взуття, кошти на харчування, канцелярські товари, книги тощо. Також дітям потрібен відпочинок, екскурсії, розваги. На це все потрібно кошти. Тому, вважає, що сім тисяч гривень на обох дітей є недостатньо для утримання двох студентів. Вказує, що діти стипендії не отримують, оскільки навчаються на платній формі навчання. Актом № 38-вих-130908 стверджується, що вона, позивач, та її діти проживають в [ADDRESS] . Зазначає, що відповідач має достатній рівень доходів для того, щоб на належному рівні матеріально утримувати своїх дітей, що стверджується довідкою з Пенсійного фонду. Вказує, що відповідач у власності має житловий будинок загальною площею 115,8 кв.м. в [ADDRESS] та земельні ділянки, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.09.2025. Зазначає, що її заробітна плата становить в середньому 30 000,00 грн в місяць, що стверджується довідкою про доходи від 05.09.2025р. № 002534\\СФ. Зважаючи на наведене позивач просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки відповідач суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву чи будь-яких клопотань не подавав. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . З свідоцтв про їх народження вбачається, що позивачка є матір`ю дітей, а відповідач їх батьком. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21 вересня 2016 року уцивільній справі № 444/1157/16-ц суд вирішив: " Позов задоволити. Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 19.08.2004 року в Грибовицькій сільській раді Жовківського району Львівської області (акт. запис № 07). Стягнути з [PERSON] , ( [INFO] , проживаючого та зареєстрованого в [ADDRESS] , працюючого ПрАТ "Картоноправова компанія"-начальником дільниці, за адресою : м.Львів, вул.Ковальська, 109, індивідуальний ідентифікаційний № [NUMBER] ) , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме : доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягувати такі в користь їх матері [PERSON] , ( [INFO] , зареєстрованої [ADDRESS] , проживаючої [ADDRESS] , працюючої ГО "Правовий простір"- головний бухгалтер, за адресою : м.Херсон, вул.Фрунзе, 2, Херсонської області, індивідуальний ідентифікаційний № [NUMBER] ), в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1 250 (одна тисяча двісті п"ятдесять) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.09.2016 року і до досягнення дітьми повноліття." рішення суду набрало законної сили 12.10.2016. Судом встановлено, що діти проживають разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що стверджується актом обстеження фактичного місця проживання від 10.09.2025 (а.с. 27). Дочка сторін [PERSON] навчається на 1-му курсі освітнього ступеня «бакалавр» денної форми здобуття освіти у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності, що стверджується довідкою від 03.09.2025 року № 33/620 (а.с. 16) 19 серпня 2025 року між позивачем та Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності укладено договір про навчання у закладі вищої освіти № 11-ФПтСЗ/25 про навчання доньки [PERSON] (а.с. 21-22). [PERSON] є студенткою Львівського державного університету безпеки життєдіяльності за спеціальністю С4 Психологія, денна форма навчання. Навчання в Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності є платним, що стверджується договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців. Вартість платної послуги за 2025 2026 навчальний рік становить 45000,00 гривень (а.с. 17-20). [PERSON] навчається на Іму курсі денної форми навчання у Приватному закладі «Молодіжний навчальний центр імені Святого Івана Боско» за професіями 4112 Оператор комп`ютерної верстки; 4113 оператор інформації та програмного забезпечення термін навчання з 01.09.2025 року до 30.06.2027 року, що стверджується довідкою від 02.09.2025 року № 266 (а.с. 15). 30 серпня 2025 року між позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір про надання ліжкомісця [PERSON] . Розмір плати за послугу тимчасового проживання в кімнаті становить 4000, 00 грн (а.с. 42-47). Син сторін [PERSON] двічі на рік потрібна реабілітація у зв`язку із діагнозом сколіоз. Він відвідує басейн, що стверджується копією абонементу (а.с. 28). Судом досліджено представлені позивачем медичні документи, з яких вбачається, що діти хворіють. Відповідач має у власності нерухоме майно, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 31-33). Довідкою про доходи від 05.09.2025 № 002534/СФ стверджується, що позивач працює завідувачем відділу ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" та загальна сума її доходу за період із 01.02.2025 по 31.07.2025 становить 195 077 грн 30 коп за виключенням аліментів та інших утримань (а.с. 34). Будь-який сімейний спір стосовно дітей має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 6 ст. 6 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК). При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» на час розгляду справи становить 3512 гривень. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, судом встановлено, що після раніше встановленого судом 21 вересня 2016 року розміру аліментів, у сторін змінився матеріальний стан, погіршився стан здоров`я дітей, що є підставою для зміни способу присудження аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України та викладеної вище правової позиції Верховного Суду. З огляду на встановлені у справі обставини суд дійшов висновку що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21 вересня 2016 року у справі № 444/1157/16-ц, а саме із стягнення аліментів в твердій грощовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів, та стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, підлягають до задоволення. Позивач просить стягувати аліменти із дня подання позову, тобто із 14 листопада 2025 року. Разом з цим, згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Окрім цього, заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги стосуються саме зміни способу стягнення аліментів, а не збільшення їх розміру, а від так позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та ст. 5 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Outcome: partial