Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Товариство обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ МІЛОАН») та [PERSON] було укладено Договір №4277110. Згідно п.1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4 000 грн. У відповідності до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1500 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. П.1.6. Договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Згідно п.6.1 Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому Кредитодавцем було перераховано кошти у розмірі, встановленому Договором. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами договору. Станом на день звернення до суду, строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 13.01.2022 між TOB «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») було укладено договір №13-01/2022-79, у відповідності до умов якого TOB «МІЛОАН» відступило на користь TOB «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4277110. 10.01.2023 між TOB «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») укладено договір №10-03/2023/01, у відповідності до умов якого TOB «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь TOB «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4277110. Загальний розмір заборгованості за Договором №4277110 від 04.10.2021 р, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 26 300,00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 21 900,00 грн.; заборгованість за комісіями 400,00 грн. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № 4277110 від 04.10.2021 року у розмірі 26 300,00 грн., судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив про проведення судового засідання без участі представника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується її особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача також не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд уважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 21.01.2026 згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 04.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4277110. Згідно умов Договору позивач надав Клієнту кредит в розмірі 4000,00 грн., строком на 30 днів з 04.10.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 03.11.2021. Комісія за надання кредиту: 400,00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом. (п.1.1.-1.6. Договору, а.с. 21-26). Відповідно до п.2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору (а.с. 21-26). Разом із копією договору стороною позивача надано також Анкету-заяву на кредит №4277110 та паспорт споживчого кредиту №4277110 (а.с. 27, 28). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі 4000,00 грн. шляхом перерахування коштів одержувачу: найменування платіжної системи VISA, номер платіжного інструменту 414949*32, дата та час операції 2021.10.04 12:56, призначення платіжної операції кошти згідно договору 4277110(а.с.35). 13.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за Основними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом (а.с.58-62). У відповідності до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №13-01/2022-79від 13січня 2022 року Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників від 13січня 2022 року, складений (оформлений) відповідно до умов Договору (а.с.69, 70). Згідно Реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022, Клієнт відступає Фактору Право Вимоги за грошовими зобов`язаннями Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №4277110 від 04жовтня 2021 року, а саме набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у загальній сумі заборгованості за кредитом 17 900,00 грн. за договором про споживчий кредит №4277110 (а.с.74). 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023/01, відповідно до якого Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором. У відповідності до п.5.1. Договору Первісний кредитор зобов`язаний передати Новому кредитору Реєстри Боржників (в електронному та друкованому (підписаному) вигляді) та Документацію на умовах та в порядку визначених цим Договором. Первісний кредитор має право передавати Документацію, в тому числі у вигляді копій договорів. При цьому, умови передачі Документації будуть вважатися виконаними (а.с. 40-45). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 10.01.2023 за Договором №10-01/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року, на виконання умов Договору №10-01/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023р., Первісний кредитор передав, а Новий кредитор Реєстр Боржників кількістю 207 307 (двісті сім тисяч триста сім) (а.с. 53). Згідно Реєстру боржників до договору №10-01/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] у загальній сумі заборгованості 26300,00 грн. за договором про споживчий кредит №4277110 (а.с.57). Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про таке. Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (стаття 207 ЦК України). Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] свого обов`язку належним чином не виконала, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти в повному обсязі не повернула. Зокрема, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за договором позики №4277110 від 04.10.2021 в розмірі 26300,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 21 900,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 400,00 грн. заборгованість за комісіями (а.с.39). Судом встановлено, що відповідачкою не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів у розмірі та строки встановлені договором, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцієюкредитового переказу коштів №0557080246 від 19.09.2025 (а.с. 20), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст.141 ЦПК України. У позовній заяві позивач прохає стягнути із відповідача понесені ним судові витрати в частині отриманої та сплаченої ним професійної правничої допомоги в сумі 13000,00 грн. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд доходить таких висновків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої допомоги адвокатського об`єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС" згідно з договором № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, заявки на надання юридичної допомоги № «1537» від 01.08.2025 до договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, витягу з акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року (а.с. 82-84, 87, 88). Згідно з витягом Витягу з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року позивачу адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" надано такі послуги: надання усної консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (всього 5 годин). Судом встановлено, що сума в розмірі 13000 гривень за надані послуги правничої допомоги є неспіврозмірною виконаній адвокатом роботі, яка складає 5 годин. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, позовна заява є типовою для таких правовідносин, у спорах такого характеру судова практика є сталою, застосування великої кількості законодавчих актів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Участі в судових засіданнях адвокат не приймав. З огляду на викладене, суд враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Достатньою компенсацією витрат позивача на професійну правничу допомогу на переконання суду буде сума у розмірі 3 000 грн.

Outcome: partial