Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 27.11.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем, аліменти відповідач сплачує згідно рішення Центрального районного суду міста Миколаєва. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає те, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними постійно виникали сварки, внаслідок різних поглядів на сімейне, спільне життя та ведення господарства. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, а шлюб існує формально. Позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 27.11.2015 виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 12.09.1983 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1114. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] » (а.с.5). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Позивач стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу є неможливим, примирення не бажає, тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 27.11.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції про що складено відповідний актовий запис №1114 слід розірвати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного, прізвище [PERSON] при реєстрації розірвання шлюбу не змінювати на дошлюбне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивача 1211,20 грн. витрат по оплаті судового збору. На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved