Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (далі - ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 11 лютого 2020 року укладено кредитний договір № 11.02.2020-100001782 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 13 000,00 грн. Кредитором виконано свої зобов`язання за договором в повному обсязі. У свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконува, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за період з 11.02.2020 року по 18.11.2025 року у розмірі 22 100 грн, з яких: 13 000 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту та 9 100 грн прострочена заборгованість за відсотками. Між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № СЦ-060824-13 від 06 серпня 2024 року, відповідно до п. 5.1.1. якого, фактор має право набувати право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому клієнтом, згідно цього договору. Позивач зазначав, на виконання умов зазначеного договору укладено Перелік № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 11.02.2020-100001782 від 11 лютого 2020 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] . У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 03 грудня 2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с. 34). Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, який письмово просив суд розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з`явився, який згідно поштового повідомлення відсутній за вказаною адресою, а тому вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час, та місце судового засідання, який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 11 лютого 2020 року укладено кредитний договір № 11.02.2020-100001782 шляхом підписання заявки, паспорта споживчого кредиту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 5Q475, а також пропозиції про укладення кредитного договору та підтвердження укладення кредитного договору (а.с. 21, 22-24). Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 13 000 грн з строком користування 70 календарні дні з дати отримання; проценти 9 100 грн. Відповідно до квитанції № 196535796 від 11 лютого 2020 року на рахунок [NUMBER] перераховано кошти у сумі 13 000 гривень (а.с. 28). Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № СЦ-060824-13 від 06 серпня 2024 року, відповідно до п. 5.1.1. якого, фактор має право набувати право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому клієнтом, згідно цього договору (а.с. 13-16). Відповідно до п.2.4 Договору факторингу сторони домовилися, що право вимоги вважається відступленим з моменту підписання відповідного Акту приймання-передачі Переліку (Додаток 1). Згідно Переліку № 1 до договору факторингу № СЦ-060824-13 від 06 серпня 2024 до ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» перейшло право грошової вимоги, у тому числі і щодо заборгованості [PERSON] у розмірі 22 100 грн, з яких: 13 000 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту та 9 100 грн прострочена заборгованість за відсотками за договором № 11.02.2020-100001782 (а.с. 26-27). Відповідно до наданої позивачем довідки про розмір простроченої заборгованості по кредитному договору за відповідачем виникла заборгованість за період з 11.02.2020 року по 18.11.2025 року у розмірі 22 100 грн, з яких: 13 000 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту та 9 100 грн прострочена заборгованість за відсотками (а.с. 12). [PERSON] було надіслано письмову вимогу про сплату заборгованості від 06.08.2024 року на адресу вказану ним в кредитному договорі (а.с. 11-на звороті). Таким чином, судом достовірно встановлено факт порушення зобов`язання за кредитним договором в частині повернення кредитних коштів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст. 1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Норми ст. 625 ЦК України вказують, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Таким чином, враховуючи, що розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами, в свою чергу відповідач не надав доказів для підтвердження належного виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 22 100 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» при подачі позову до суду через систему «Електронний суд» було сплачено суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується платіжною інструкцією № 3720478060 від 24 листопада 2025 року (а.с. 5). У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved