Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

05 грудня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що 14 липня 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено заяву-анкету про надання банківських послуг №2024792212_CARD. За вказаним договором АТ «ОТП Банк» зобов`язалося надати відповідачу ліміт кредиту у сумі 9199,00 грн, строком на 36 місяців (з правом пролонгації). Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів та позичальнику надано кілька різних послуг кредитування та видача і обслуговування картки. Пунктом 2 договору визначено умови укладання заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2024792212_CARD від 14.07.2019, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та усіх додатків до нього, невід`ємною частиною якого є Тарифи Банку, Паспорт споживчого кредиту. На підставі Заяви-Анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту до Договору, з якого вбачається інформація щодо умов надання кредитного ліміту. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2024792212_CARD від 14.07.2019 року виконало в повному обсязі, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості та виписками. Відповідач, у порушення умов кредитного договору, свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 20 272,03 грн (11 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту та 9272,03 грн заборгованість по відсотках). 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2024792212_CARD від 14.07.2019, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач своїх зобов`язань щодо повернення наданих йому коштів за кредитним договором №2024792212_CARD від 14.07.2019 належним чином не виконував, а тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №2024792212_CARD від 14.07.2019 в розмірі 20 272,03 грн та понесені судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. 22 грудня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Данильчук С.Г. заперечував щодо задоволення позовних вимог. У відзиві зазначено, що позивач безпідставно нарахував проценти після спливу строку кредитування, оскільки строк дії платіжної картки закінчився у травні 2022 року, а доказів пролонгації кредитного договору чи перевипуску картки матеріали справи не містять. Також вказано на відсутність підстав для стягнення процентів поза межами строку кредитування з урахуванням правових висновків Верховного Суду. Окрім того, представник відповідача заперечував щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу, вважаючи їх завищеними та неспівмірними зі складністю справи, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову та зменшити розмір судових витрат (а.с. 126-129 зворот). У подальшому, того ж дня від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких останній просив долучити до матеріалів справи копію паспорту споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем [PERSON] (а.с. 132-134). Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у поданій заяві просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 124). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду (а.с. 135-136). Представник відповідача адвокат Данильчук С.Г. з`явився в судове засідання та просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на позицію викладену у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 липня 2019 року між Акціонерним Товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2024792212_CARD, згідно з умовами якого ТОВ «ОТП Банк» зобов`язалося надати відповідачу ліміт кредиту у сумі 9199,00 грн, строком на 36 місяців. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, а розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01% річних. Умови укладання Заяви-Анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2024792212_CARD від 14.07.2019 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та усіх додатків до нього, невід`ємною частино якого є Тарифи Банку, Паспорт споживчого кредиту. На підставі Заяви-Анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. [PERSON] 14 липня 2019 року також було підписано паспорт споживчого кредиту до Договору, з якого вбачається інформація щодо умов надання кредитного ліміту. Відповідачем кредитні кошти отримані, однак у порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості за кредитним договором від 14 липня 2019 року №2024792212_CARD становить 20 272,03 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 11 000,00 грн, заборгованість за відсотками 9272,03 грн. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору). Згідно з витягом з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23, укладеного 24.03.2023 ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором від 14.07.2019 року №2024792212_CARD у сумі 20 272,03 грн. 05 вересня 2025 року позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості. Дана вимога не була отримана відповідачем, а повернулась за закінченням терміну зберігання та адресат відсутній за вказаною адресою. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст. 509, 526, 530, 527, 610, 611, 1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України), в строки, що вказані у зобов`язанні (ст. 530 ЦК України). Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 610-611 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що, підписавши заяву-анкету та паспорт споживчого кредиту, відповідач погодилася з умовами кредитного договору, зокрема зі строком кредитування тривалістю 36 місяців. Таким чином, строк надання кредиту сплив 14 липня 2022 року. У даному випадку позивачем до складу заявленої заборгованості включено проценти за користування кредитом, нараховані після спливу строку кредитування, а саме за період з 14.07.2022 по 14.03.2023, на загальну суму 2890,35 грн, що підтверджується поданим позивачем розрахунком заборгованості. Разом із тим, після закінчення строку кредитування та за відсутності належних і допустимих доказів письмової пролонгації строку дії кредитного договору, у позивача відсутні правові підстави для нарахування процентів за користування кредитом відповідно до положень статті 1048 Цивільного кодексу України. За таких обставин, із заявленої позивачем загальної суми заборгованості у розмірі 20 272,03 грн підлягають виключенню проценти, нараховані після спливу строку кредитування, у сумі 2890,35 грн, як такі, що нараховані без належної правової підстави. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 14 липня 2019 року №2024792212_CARD у сумі 17 381,68 грн. Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат. Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією платіжної інструкції від 02.12.2025 р. №3323 на суму 2422,40 грн (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2076,96 грн (85,74%). Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями статті 137 ЦПК України. До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року №01/05-23, укладеного між адвокатським бюро «Юлії Чміль» та ТОВ «Брайт Інвестмент», додаток №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року №01/05-23 та акт про надання правничої допомоги від 02 грудня 2025 року №0212-25 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року №01/05-23. Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial