Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Представник позивача адвокат Альховська І.Б. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15.06.2020 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано Заяву-договір №790509-208 про надання споживчого кредиту. Відповідно до Кредитного договору відповідач просив надати кредит, згідно інформації, наведеної в Заяві-договорі та зобов`язався повертати кредит щомісячно згідно графіку. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені умовами кредитного договору. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, позивач, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Кредитні кошти відповідачці було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Позивач стверджує, що відповідач перестала виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестала сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Умови вищезазначеного Кредитного договору позичальником лишаються невиконаними, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Позивач вказує, що в зв`язку із невиконанням відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань, за нею утворилась заборгованість, яка станом на 12.05.2025 року складає 68604,36 грн., з яких: 20915,46 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2,77 грн. - заборгованість за процентами; 47686,13 грн. заборгованість за комісією. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №790509-208 про надання споживчого кредиту від 15.06.2020 року, що в частині тіла кредиту, процентів та комісії станом на 12.05.2025 року складає 68604,36 грн., з яких: 20915,46 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2,77 грн. - заборгованість за процентами; 47686,13 грн. заборгованість за комісією, та понесений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач не з`явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 15.06.2020 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано Заяву-договір №790509-208 про надання кредиту, на умовах якої відповідачу було надано кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна Готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Загальна сума кредиту 26225,00 грн., сума кредиту без комісії за надання кредиту 25000,00 грн., комісія за надання кредиту 4,9%, що складає 1225,00 грн., строк кредитування 48 місяців, проценти за користування кредитом 0,01% річних, комісія за обслуговування кредиту 4,9% щомісячно. Також, 15.06.2020 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано Заяву-договір №790509-208 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №208/8201953-СК, за умовами якої відповідачці відкрито поточний рахунок та надано кредитну карту № [NUMBER] , було підписано паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна Готівка Максимум» та Додаток 1 до Заяви-договору Детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів. Згідно Кредитного договору Відповідач підтверджує, що на момент укладання Заяви Договору попередньо ознайомлений з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі з вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормативними документами Національного банку України, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згоден. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №790509-208 від 15.06.2020 року, станом на 12.05.2025 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Таскомбанк» складає 68604,36 грн. з яких: 20915,46 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2,77 грн. - заборгованість за процентами; 47686,13 грн. заборгованість за комісією. З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 15.06.2020 по 12.05.2025 вбачається, що кредитні кошти від АТ «Таскомбанк» за вказаним вище кредитним договором вона отримувала, користувалася ними та здійснювала часткове погашення кредитної заборгованості. АТ «Таскомбанк» направив відповідачці повідомлення-вимогу про виконання зобов`язання та погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, однак остання належним чином не виконала взяті на себе кредитні зобов`язання. Отже, встановлено, що [PERSON] було надано кредитні кошти в сумі 26225,00 грн., між сторонами 15.06.2021 року укладено кредитний договір №790509-208 та встановлена комісія за надання кредиту 4,9%, що складає 1225,00 грн., строк кредитування 48 місяців, проценти за користування кредитом 0,01% річних, комісія за обслуговування кредиту 4,9% щомісячно. Цільове призначення кредиту на власні потреби. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що у випадку якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Судом встановлено, що [PERSON] сума заборгованості за кредитним договором у повному обсязі не сплачена, отже суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 790509-208 від 15.06.2020 року у розмірі 68604,36 грн. з яких: 20915,46 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2,77 грн. - заборгованість за процентами; 47686,13 грн. заборгованість за комісією. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved