Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

17.10.2025 представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (надалі - ТОВ "ФК"Ейс") заборгованість за Кредитним договором № 00-9607796 від 02.02.2024 у розмірі 45 020,00 грн, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог вказано, що 02.02.2024 між ТОВ «Макс Кредит» ( первісний кредитор ) та відповідачем було укладено кредитний договір № 00-9607796 ( кредитний договір ) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Вказує, що відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора, обрав для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти в сумі 5 500,00 грн, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини та уклав відповідний Договір без зовнішнього примусу. Відразу після вчинення дій, товариством було перераховано грошові кошти на платіжну картку № [NUMBER], що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію первісного кредитора. Стверджує, що в подальшому сторони дійшли згоди щодо надання кредитних коштів на умовах строковості, зворотності, платності. Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. Вказує, що первісним кредитором були виконанні зобов`язання в повному обсязі та надано відповідачу кредит. Зазначає, що 17.12.2024 між первісним кредитором та ТОВ «Фінансова компанія »ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу №17122024- МК/Онлайн, за умовами якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 02.06.2025 між ТОВ "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 02/06/25-Е відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором, у загальному розмірі на суму 45 020,00 грн. Вказує, що станом на день звернення до суду з позовом сума заборгованості за кредитним договором не погашена, тому відбулося звернення до суду. Ухвалою суду від 04.11.2025 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 01.12.2025 постановлено ухвалу суду за клопотанням представника позивача про витребування доказів в АТ КБ "ПриватБанк", що містять банківську таємницю. 23.12.2025 до суду надійшла інформація АТ КБ "ПриватБанк" на виконання ухвали від 01.12.2025. В судове засідання представник позивача не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заявив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відзиву на позовну заяву не надходило. Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовні вимоги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 02.02.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 00-9607796 (кредитний договір), відповідно до п.1.1. якого Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит на суму 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит,а сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки. Договір підписано електронним підписом позичальника [PERSON] . Пунктом 1.3 Договору визначено, що строк кредитування - 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит Кредитодавцеві 27.01.2025. Пунктом 1.4.1. Договору визначено стандартну процентну ставку - 2,47 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до погоджених умов дата надання кредиту 02.02.2024. Сума кредиту 5 000,00 грн перераховується Кредитодавцем на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER]. За надання кредиту Позичальник зобов`язався сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту в останній день повного погашення кредиту одноразово у розмірі 10% від суми кредиту, що складає 500 грн. Позичальника було ознайомлено з орієнтовною загальною вартістю кредиту за стандартною процентною ставкою, що становить 49 960,00 грн. Одночасно [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному кредитному договорі. До матеріалів справи долучено довідки про ідентифікацію клієнта [PERSON] за номером телефону [NUMBER] . Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн»» 02.02.2024 було успішно перераховано кошти на сумі 5 000,00 грн, маска картки [NUMBER] , банк емітент - АТ КБ « ПРИВАТБАНК». Відповідно до інформації АТ КБ «ПРИВАТБАНК» наданої суду, на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , фінансовий номер клієнта - [NUMBER] . Відповідно до виписки про рух коштів по банківському рахунку [PERSON] за період з 02.02.2024 - 07.02.2024, відповідачу було переховано 02.02.2024 грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вище встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між первісним кредитором та відповідачем Кредитного договору від 02.02.2024. Крім того, за приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та стороною відповідача не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Кредитного договору №00-9607796 від 02.02.2024. Зазначений договір недійсним не визнано. Позивачем доведено, що на виконання умов кредитного договору первісний кредитор перерахував на картковий рахунок позичальника [PERSON] 02.02.2024 кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн. 17.12.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ "Фінансова компанія" ОНЛАЙН ФІНАНС" було укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 17122024-МК/Онлайн до ТОВ "Фінансова компанія" ОНЛАЙН ФІНАНС" перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №00-9607796 від 02.02.2024 в розмірі 45 020,00 грн. 02.06.2025 між ТОВ "Фінансова компанія" ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу №02/06/25-Е, зокрема щодо набуття прав вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 00-9607796 від 02.02.2024 у загальному розмірі 45 020,00 грн, відповідно до Реєстру боржників. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У справі наявні розрахунки заборгованості, виконані позивачем ТОВ «ФК «Ейс» та первісним кредитодавцем ТОВ "МАКС КРЕДИТ. З наданих розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитним договором № 00-9607796 від 02.02.2024 у загальному розмірі 45 020,00 грн, яка складається з наступного: 5 000,00 грн - тіло кредиту, 500,00 грн - комісія за надання кредиту, 39 520,00 грн - проценти за користування кредитом, нараховані у межах строку кредитування до 17.12.2024. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вирішуючи даний спір на підставі наданих доказів, судом встановлено факти укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору та видачі відповідачу відповідних грошових коштів в порядку його виконання, а також набуття позивачем права вимоги до відповідача за даним кредитним договором. За таких умов, з огляду на наявні у справі розрахунки заборгованості, взявши до уваги погоджений сторонами строк кредитування, суд вважає доведеною суму заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором в загальному розмірі 45 020,00 грн. Доказів погашення кредиту відповідачем суду не надано. На підставі викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно погоджених умов кредитування, заборгованість не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання судових витрат, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 422,40 грн. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. У зв`язку з вищезазначеним, суд вирішує питання про компенсування позивачу відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням.

Outcome: approved