Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

04 грудня 2026 року до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя через систему «Електронний Суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4334,43 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.02.2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2022781026, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 7040,00 гривень на споживчі цілі, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами. Повернення кредитних коштів здійснюється згідно графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту. Дата остаточного повернення кредиту 11.02.2021 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 4334,43 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 4333,68 гривень, заборгованість по відсотках - 0,75 гривень. 20.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу, згідно якого первісний кредитор - АТ «ОТП Банк» відступив на користь нового кредитора - ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги за кредитним договором №2022781026 від 11.02.2019 року. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 4334,43 гривень, а також понесені судові витрати. 05.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку ст. 128 ч. 11 ЦПК України, у наданий судом строк своїм правом подання до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно з положеннямист. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 11.02.2019 року [PERSON] звернувся до АТ «ОТП Банк» з анкетою-заявою на отримання кредиту. 11.02.2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2022781026, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. У відповідності до п. 1.1 Договору, банк надав [PERSON] кредит в загальній сумі 7040,00 гривень, з датою остаточного повернення кредиту 11.02.2021 року. Відповідно до п.1.2 Договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 0,01 % річних. Окрім кредитного договору, відповідач також підписав Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту та інші документи, які є додатками до вказаного кредитного договору. Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним договором. Виходячи з вищезазначеного при укладанні кредитного договору АТ «ОТП Банк» виконав всі передбаченні умови договору, а саме ознайомив відповідача з умовами Кредитного договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). 20.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №20/08/21, за умовами якого клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належать клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (п. 1.1.). Право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п. 6.2.3.). Сторони домовилися, що ліміт фінансування по реєстру боржників №1 складає 2,22% та становить 1906673,81 гривень без ПДВ, станом на дату підписання сторонами цього Договору (п. 7.1.). На виконання вимог пунктів 7.1.1. та 7.1.2. вказаного договору факторингу ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило АТ «ОТП Банк» 1906673,81 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №1595 від 20.08.2021 року. Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників №1 до договору факторингу №20/08/21 від 20.08.2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами п. 8.3. Договору факторингу реєстр боржників №1; кількість боржників: 8651; загальна сума заборгованості: 85886217,81 гривень. Відповідно до додатку до Договору факторингу №20/08/21 від 20.08.2021, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2022781026 від 11.02.2019 року у сумі 4334,43 гривень, з яких: 4333,68 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 0,75 гривень - заборгованість по відсотках. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд враховує, що правомірність укладеного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковими для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених договором. Водночас, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення кредиту в обумовлений сторонами строк та сплати процентів за користування ними, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «Цикл Фінанс» перейшли права АТ «ОТП Банк» і він має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за вказаним договором. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості, який узгоджуються з умовами договору, відповідачем не спростований. При цьому, суд враховує, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не надав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував, а тому позов слід задовольнити. Крім того, в межах цієї справи позивач ТОВ «Цикл Фінанс» отримало правову допомогу адвоката Гулієвої С.А. на загальну суму 3000 гривень, що підтверджуються доданими до позовної заяви копією Договору про надання правової допомоги №43453613/1 від 25.08.2025; копією Додаткової угоди №2022781026 від 14.11.2025 року до Договору про надання правової допомоги №43453613/1 від 25.08.2025; копією акту 2022781026 від 14.11.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) на суму 3000,00 гривень, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №12018/10 від 21.08.2025, які суд вважає належними та допустимими доказами. Також суд враховує, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Виходячи з предмету спору, значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, відсутності заперечень відповідача щодо співмірності витрат позивача на правову допомогу, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень.

Outcome: approved