Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

08.12.2025 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 24.03.2018 відділом ДРАЦС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №17. В обґрунтування позовних вимог вказує, що протягом останніх двох років сімейне життя і збереження шлюбу стало неможливим, суперечить її інтересам та інтересам дітей, які мають істотне значення. Спільного господарства не ведуть, відповідач перебуває за кордоном, майже повністю відсутнє будь-яке спілкування протягом 3-х місяців. Вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем не можливе. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 09.12.2025 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] надала додаткові пояснення у справі, зі змісту яких відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне життя не ведеться, спільного господарства сторони не мають, примирення між подружжям є неможливим. Відповідач зацікавлений у якнайшвидшому та ефективному розгляді даної цивільної справи, оскільки тривале перебування сторін у стані правової невизначеності негативно впливає на реалізацію їхніх особистих прав та законних інтересів. З огляду на відсутність спору між сторонами щодо предмета позову, а також зважаючи на те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, подальше затягування розгляду справи не має правових підстав та суперечить принципам процесуальної економії. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2018 сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №17, про що свідчать дані свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двою неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , актові записи №87 від 16.06.2017 та №129 від 17.10.2018 відповідно. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 СК України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть та не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, ухваленого відповідно до ст.110 цього Кодексу. На підставі викладеного, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved