Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Стадник І.П., звернулася в суд із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом до відповідача Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третіми особами є [PERSON] , [PERSON] , Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Просить визнати за [PERSON] , право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на земельну ділянку загальною площею 5,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складається із двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною вартістю 130753,53 грн., яка розташована на території Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, що належала покійній [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №620084 від 02.11.2005 року, що виданий на підставі розпорядження №308 від 19.09.2005 року Вижницької районної державної адміністрації і складається із: ділянки 1 - площею 5,44 га, кадастровий номер 7320583500:02:001:0006, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; ділянки 2 - площею 0,12 га, кадастровий номер 7320583500:01:002:0533, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 5,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складається з двох земельних ділянок з кадастровими номерами 7320583500:02:001:0006 та 7320583500:01:002:0533. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їй. Інших спадкоємців першої черги за законом чи заповітом та осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. У встановлений законом строк звернулась із заявою до державного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав недоведеності факту прийняття спадщини. В зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. До початку судового засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання представник відповідача Банилівської сільської ради не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце засідання, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від Банилівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо задоволення. В судове засідання треті особи [PERSON] , [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають. В судове засідання представник третьої особи Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не з`явився. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 19 листопада 2005 року, актовий запис №44, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 5,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складається з двох земельних ділянок з кадастровими номерами 7320583500:02:001:0006 та 7320583500:01:002:0533, яка належала на підставі Державного акту серії ЯА № 620084 від 02.11.2005 року, що виданий на підставі розпорядження №308 від 19.09.2005 року Вижницької районної державної адміністрації. За життя, спадкодавцем [PERSON] залишено заповіт, посвідчений 01.10.2001 року секретарем виконкому Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області з даних якого вбачається, що [PERSON] усе майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі все те, що за законом матиме право заповіла дочці [PERSON] . З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №133/02-31 від 18.03.2025 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності доведення факту прийняття спадщини, оскільки в матеріалах справи наявні документи, зміст яких суперечить один одному. З довідки Банилівської сільської ради №02-18/547 вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і за цією ж адресою разом із нею були зареєстровані та проживали члени її сім`ї, зокрема дочка [PERSON] . З довідки Банилівської сільської ради №02-18/545 від 28.05.2025 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає з дати народження [INFO] по даний час за адресою [ADDRESS] . З копії договору дарування, посвідченого 01.10.2005 року вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] . При зверненні з даним позовом до суду позивач посилається на загальні вимоги щодо спадкування за заповітом. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1, 2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі №567/3/22 (провадження №61-5252сво23)), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року в справі №346/2744/21 (провадження N? 61- 10543cво23)). Касаційний суд акцентує увагу, що для визнання права власності (чи визнання права на частку в праві спільної часткової власності) за спадкоємцем законодавцем не передбачено обов`язкового пред`явлення окремої позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини спадкодавцем. Тобто, така обставина (факт прийняття спадщини спадкодавцем), у разі пред`явлення позову про визнання права власності (чи визнання права на частку в праві спільної часткової власності) за спадкоємцем, встановлюється під час розгляду такого позову. Не пред`явлення окремої позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини спадкодавцем, не є підставою для відмови в позові про визнання права власності чи визнання права на частку в праві спільної часткової власності за спадкоємцем. Цей факт при вирішенні спору між спадкоємцями може бути встановлено у мотивувальній частині судового рішення постанова ВС від 11.09.24 у справі № 642/4502/17. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] після смерті матері своєчасно прийняла спадщину, постійно проживала разом з спадкодавцем, не заявила відмову від спадщини, а тому, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №192/2007. Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» згідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за ззаповітом є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved