Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення нарахованих 3% річних та боргу з врахування інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання в розмірі 114557,79 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 02.07.2008 року ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №3822008/0ю, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 150 000,00 грн. для споживчих потреб, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 19,5% річних. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.03.2018 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість в сумі 647801,45 грн. та судові витрати в сумі 9712,02 грн. Рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості набрало законної сили, однак до цього часу не виконане. Станом на 23 лютого 2022 року відповідач має невиконанні зобов`язання за кредитним договором №3822008/0ю від 02.07.2008 року по кредиту та відсотках, а тому позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 32500,79 грн. - 3%річних та 82057,00 грн. - індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за рішенням суду, загальна сума до стягнення становить 114 557,79 грн. за період з 17.10.2017 року по 23.02.2022 року включно, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.10.2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації та оголошенням на сайті суду, відзиву до суду не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.07.2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3822008/0ю, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 150 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 19,5% річних (п.1.1.договору). Відповідно до п.1.5 кредитного договору кредит надавався на споживчі потреби позичальника. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за вказаним кредитним договором ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] в судовому порядку. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.03.2018 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість в сумі 647801,45 грн. та судові витрати в сумі 9712,02 грн. Вказане рішення станом на момент подачі позову не виконане, що підтверджується копією виписки по кредиту. Станом на 23 лютого 2022 року відповідач має невиконані зобов`язання за кредитним договором №3822008/0ю від 02.07.2008 року по кредиту та відсоткам перед ПАТ АБ «Укргазбанк», а тому ПАТ АБ «Укргазбанк» відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 32500,79 грн. - 3%річних та 82057,00 грн. - індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за рішенням суду, загальна сума до стягнення становить 114 557,79 грн. за період з 17.10.2017 року по 23.02.2022 року включно, що підтверджується копією розрахунку заборгованості, який додається. Розмір заборгованості по сплаті 3% річних визначений в розрахунку заборгованості ( а.с. 27). Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за весь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Велика Палата Верховного Суду у справі №127/15672/16-ц погодилася з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.04.2018 року у справі №908/1394/17, від 16.11.2018 року у справі №918/117/18, від 30.01.2019 року у справах №905/2324/17 та №922/175/18, від 13.02.2019 року у справі №924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Судом встановлено, що позичальник не належним чином виконував зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 647801,45грн., яка стягнута Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області від 15.03.2018 року, рішення суду відповідачем не виконано. Отже, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникло право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, оскільки таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання і до моменту його фактичного виконання. Суд зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, навіть за умови прострочення пред`явлення виконавчого листа до виконання, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України. Як вбачається з розрахунку позивача, він просив суд стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.05.2017 року по 23.02.2022 року. З огляду на встановлені вище обставини справи, враховуючи, що наданий Банком розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати 3% річних та інфляційних втрат останнім не спростовано, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.05.2017 року по 23.02.2022 року у розмірі 114 557,79 грн., з яких 32500,79 грн. 3% річних та 82057,00 грн. інфляційні витрати, що відповідає положенням ст. 625 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховуючи ст. 141 ЦПК України вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved