Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

03.11.2025 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 00-10055974 від 07.11.2024 року у розмірі 17229,60 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10800,00 грн., заборгованості за процентами - 6429,60 грн., а також просить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.11.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договр № 00-10055974 в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису [PERSON] шляхом використання нею одноразового ідентифікатора 54970, який був надісланий на номер її мобільного телефону, про що свідчать умови кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов цього договору сума ліміту кредитної лінії складає 9000,00 грн., цільове призначення кредиту - на споживчі потреби, строк кредитування - 360 календарних днів, денна процентна ставка становить - 1,00 % в день. Зазначає, що Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав шляхом перерахування коштів на платіжну картку № [NUMBER], що підтверджується повідомленням від ТОВ «ПРОФІТГІД». Тоді як, [PERSON] не виконала взятих на себе зобов`язань, в результаті чого утворилась заборгованість, розмір якої станом на дату звернення до суду становить 20829,60 грн., з яких: 10800,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6429,60 грн., - заборгованості за процентами, 3600,00 грн.- заборгованості за штрафом. 14.05.2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором, укладеним між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2025 року цивільну справу № 705/6666/25 (провадження № 2/705/3808/25 за позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості направлено за підсудністю до Калинопільського районного суду Черкаської області. Ухвалою Калинопільського районного суду Черкаської області від 15.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чином. Відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до приписів ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно приписів ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторонни домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 07.11.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договр № 00-10055974, який підписаний електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора 54970. У пунктах 1.2 - 1.3 даного договору сторони погодили, що сума ліміту кредитної лінії складає 9000,00 грн., цільове призначення кредиту - на споживчі потреби, строк дії кредитної лінії - 360 календарних днів (дата остаточного повернення кредиту 02.11.2025 року). Відповідно до пунктів 1.5 - 1.7.1. даного договору тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка складає 0,94% та застосовується у межах строку кредитування; кредитодавець одноразово в момент видачі кредиту нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 1800,00 грн.; денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням комісії дорівнює 1,00%; орієнтовна загальна вартість кредиту за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії на дату укладення цього договору становить 41256,00 грн.. Згідно графіку платежів, який є невідємною частиною до договору № 00-10055974 від 07.11.2024 року, визначено дату видачі кредиту 07.11.2024 року, дати платежів, кількість днів у розрахунковому періоді 25, чиста сума кредиту за договором у розмірі 9000,00 грн., та проценти за користування кредитом у розмірі 30456,00 грн., комісія за надання кредиту у розмірі 1800,00 грн., реальна річна процентна ставка у розмірі 2141,72%, загальна вартість кредиту - 41256,00 грн.. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачкою, сума/ліміт кредиту - 9000,00 грн., строк кредитування - 360 календарних днів, мета отримання кредиту - на споживчі потреби, комісія за надання кредиту - 1800,00 грн., загальні витрати за кредитом - 32256,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом - 41256,00 грн., реальна річна процентна ставка - 2141,72%. Згідно довідки про ідентифікацію, наданої ТОВ «МАКС КРЕДИТ», 07.11.2024 року о 0:38:40 на номер телефону [NUMBER] було відправлено одноразовий ідентифікатор 54970. Згідно підтвердження ТОВ «ПРОФІТГІД» щодо здійснення переказу грошових коштів, 07.11.2024 року о 00:39:10 перераховано кошти на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] у розмірі 9000,00 грн.. На підтвердження укладення договору ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надіслано позичальнику [PERSON] повідомлення на номер телефону [NUMBER] з одноразовим ідентифікатором 54970, який вона ввела у відповідне поле сайту ТОВ «МАКС КРЕДИТ», чим підтвердила про прийняття (акцепт) договору підписаного нею з використанням одноразового ідентифікатора 54970, а також [PERSON] було внесено до інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МАКС КРЕДИТ» номер своєї банківської картки, на яку у подальшому ТОВ «МАКС КРЕДИТ» здійснило перерахування коштів. Факт підписання сторонами договору кредиту № 00-10055974 від 07.11.2024 року та отримання кредитних коштів у розмірі 9000,00 грн. відповідачкою [PERSON] не спростовано, тому суд вважає укладеним договір між сторонами. Крім того, згідно підтвердження ТОВ «ПРОФІТГІД» щодо здійснення переказу грошових коштів вбачається, що 07.11.2024 року о 00:39:10 перераховано кошти на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 9000,00 грн., що належить [PERSON] . 14.05.2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором, укладеним між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал від 14.05.2025 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передало, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прийняло Реєстр боржників ТОВ «МАКС КРЕДИТ» від14.05.2025 року на загальну суму заборгованості (по тілу та відсотках) без урахування штрафних санкцій; 14322212 грн. 89 коп.. Відповідно до наданого детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-10055974 від 07.11.2024 року станом на 14.05.2025 року боржник [PERSON] заборгувала ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» загальну суму заборгованості за кредитом 17229,60 грн., з яких 9000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6429,60 грн. - заборгованість за відсотками, 1800,00 грн. - сума заборгованості за нарахованою комісією, 3600,00 грн. - заборгованість зі штрафів. У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 9000,00 грн., які в добровільному порядку не повернуті, а тому підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», яке набуло права вимоги. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У приписах ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачкою належними доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» засновані на законі та умовах укладеного договору, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором кредитної лінії № 00-10055974 від 07.11.2024 року у розмірі 17229,60 грн., яка складається з: 9000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6429,60 грн. - заборгованість за відсотками, 1800,00 грн. - сума заборгованості за нарахованою комісією. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжної інструкції в національній валюті від 31.10.2025 року № 30453 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» через ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» сплатило 2422,40 грн., призначення платежу: судовий збір за позовом ТОВ ЮНІТ КАПІТАЛ, Уманський міськрайонний суд Черкаської області. За таких обставин, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач надав до суду договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, додаткову угоду № 25770874352 від 11.09.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 7073/10. Крім того, надано акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, згідно якого надані наступні послуги: складання позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до позичальника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-10055974 від 07.11.2024 року - (2 год.) - 5000,00 грн.; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є [PERSON] за кредитним договором № 00-10055974 від 07.11.2024 року - (2 год.) - 1000,00 грн.; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-10055974 від 07.11.2024 року на рахунок позичальника, яким є [PERSON] - (1 год.) - 500,00 грн.; підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-10055974 від 07.11.2024 року на рахунок позичальника, яким є [PERSON] - (1 год.) - 500,00 грн.. Загальна сума 7000,00 грн.. Проаналізувавши акт прийому-передачі наданих послуг, суд вважає, що такий вид правових послуг, як вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є [PERSON] за кредитним договором № 00-10055974 від 07.11.2024 року, не передбачено вимогами закону, як передумова для звернення до суду - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані юридичні послуги не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру за конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка понесена позивачем є 3500,00 грн., враховуючи, що адвокат участі у судовому засіданні не брав.

Outcome: approved