Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Представник АТ «АБ «Радабанк» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 червня 2024 року між АТ «АБ «Радабанк» та відповідачем, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і встановлено ліміт овердрафту на суму 50 000 грн. Відповідачем прострочені строки виконання грошових зобов`язань та станом на 22 липня 2025 року за нею існує прострочена заборгованість, яка складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту - 49 998,94 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 10 582,11 грн., що на загальна суму - 60 581,05 грн. На теперішній час відповідач заборгованість за договором овердрафту не погасила. На підставі вищезазначеного, представник позивача звернувся до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просив стягнути з відповідача на користь АТ «АБ «Радабанк» прострочену заборгованість по ліміту овердрафту у загальній сумі 60 581, 05 грн., що складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту - 49 998,94 грн., простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 10 582,11 грн., а також судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 08 жовтня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 26 листопада 2025 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра закрито підготовче провадження у справі з призначенням справи до судового розгляду по суті. Представник позивача Тимчук О.П. сформував у системі «Електронний суд» заяву в якому просив провести розгляд справи без участі їх представника, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Новокодацького районного суду міста Дніпра, однак заперечень суду не надала, про причини неявки суд не повідомила та не надала клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. При цьому, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. 23 січня 2026 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було вирішено питання про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, між АТ «АБ «Радабанк» і [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта - заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (відкриття та обслуговування поточних рахунків, що передбачає використання електронного платіжного засобу) №924924/PL1/17 від 21 червня 2024 року, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлено овердрафт на платіжну карту в сумі 50 000 грн. згідно з Умовами, які є невід`ємною частиною договору, відповідно до встановлених банком правил, на суму кредиту 50 000 грн. (а. с. 24-37). В матеріалах справи також наявний затверджений рішенням правління АТ «АБ Радабанк» договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «Радабанк» (а. с. 40-60). Пунктами 3.1.-3.3. договору визначено, що у порядку та на умовах цього договору АТ «АБ «Радабанк» зобов`язується надавати клієнту одну, або декілька послуг, визначених цим договором, та замовлених останнім шляхом підписання заяви на оформлення послуг/заяви на приєднання, за умови своєчасної та повної оплати вартості послуг банку, а клієнт зобов`язується користуватися послугами у відповідності до умов договору, правил надання послуг, встановлених банком, сплачувати банку винагороду за послуги та виконувати інші зобов`язання, відповідно до цього договору. Підписанням заяви-згоди клієнт беззастережно та безумовно приєднується до умов цього договору або його частини, яка регулює порядок надання замовленої послуги та підтверджує своє ознайомлення з рекомендаціями щодо кібербезпеки, що розміщені на сайті банку та у розділах цього договору. Договір вважається укладеним після отримання банком від клієнта письмової заповненої та підписаної заяви-згоди/заяви на приєднання (в електронній або паперовій формі), оплати послуг банку згідно діючих тарифів, якщо така оплата встановлена банком, та підписання заяви працівником банку, уповноваженим на це відповідно до посадових повноважень та довіреностей. Відповідно до п.п. 10.10., 10.12. вищевказаного договору позичальник зобов`язується повернути овердрафт та сплатити проценти за користування овердрафтом та іншу заборгованість у порядку та на умовах, визначених договором, заяві на оформлення послуг/заявою на приєднання та умовами. Остаточний термін повернення овердрафту визначається в порядку, визначеному п. 10.13. цього договору. Крім того, в матеріалах справи наявне розпорядження АТ «АБ «Радабанк» від 21 червня 2024 року, зі змісту якого судом встановлено, що згідно з заявки клієнта [PERSON] прийнято рішення від 18 червня 2024 року про надання кредиту в сумі 50 000 грн. на строк 12 місяців з процентною ставкою у межах пільгового періоду 0,000001% річних та за межами пільгового періоду 42% річних (а.с. 36). Також у матеріалах справ наявні виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 21 червня 2024 року по 21 липня 2025 року, з яких судом встановлено, що відповідачу було надано грошові кошти за вищевказаним договором, а також користування кредитними коштами (а. с. 68-92). З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що у [PERSON] станом на 22 липня 2025 року існує заборгованість: за кредитним договором №306824/ФКР511/17 від 21 червня 2024 року - 60 581, 05 грн., з яких: 49 998,94 грн. - прострочена заборгованість за лімітом овердрафту; 10 582,11 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що повною мірою також підтверджується долученими до справи виписками з рахунків відповідача, які відкрито в АТ «АБ «Радабанк» (а. с. 62-66). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, а саме: заборгованість по ліміту овердрафту та по нарахованих процентах. Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною Частиною 2 статті 648 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, існування заборгованості у відповідача в загальному розмірі 60 581,05 грн. за кредитним договором №306824/ФКР511/17 від 21 червня 2024 року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем. Відповідач, всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних доказів чи власного розрахунку заборгованості, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості чи її розмір. Суд приймає до уваги надані позивачем розрахунки заборгованості та вважає їх достовірними, оскільки доказів виконання [PERSON] боргових зобов`язань перед позивачем суду не надано, а також відповідачем не спростовано у встановленому законом порядку вищезазначений розрахунок. Враховуючи вищезазначене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному, безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, та враховуючи те, що судом встановлено факти укладення між АТ «АБ «Радабанк» і відповідачем [PERSON] вищевказаного кредитного договору, отримання відповідачем коштів за його умовами та беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за вказаним у справі договором у повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідач порушила умови кредитного договору №306824/ФКР511/17 від 21 червня 2024 року, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved