Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

29.08.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТОВ/ «Фінансова компанія /ФК/ «ЕЙС», через систему «Електронний суд» подав до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 597480521 від 19.06.2023 у розмірі 31 719,68 грн та судові витрати по справі. 01.09.2025 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Самбірського міськрайонного суду Львівської області. 23.09.2025 ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено (повернуто) на розгляд до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для вирішення питання про передачу справи за підсудністю до Турківського районного суду Львівської області. 13.10.2025 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Турківського районного суду Львівської області. Справа надійшла до Турківського районного суду Львівської області 05.11.2025 вх. № 5697/25 та передана судді Волинець М.З. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 19.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 597480521 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV9НЕ76. Заповненням анкети заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом формі про всі істотні умови договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. 19.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6 400,00 грн на банківську карту № 5169-15XX-XXXX-8775 відповідача, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти в порядку та строки, що визначені договором. Позивачумови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, проте відповідач умов кредитного договору не виконав. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 597480521 від 19.06.2023. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 597480521 від 19.06.2023. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу №08/07/25-Е, згідно якого, до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 31 719,68 грн, з яких: 6 400,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 25 319,68 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського району суду Львівської області від 11.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи на 26.11.2025 о 09:45 год. з викликом сторін, витребувано докази в порядку ч. 2 ст. 84 ЦПК України. У зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] , невиконанням АТ «А-БАНК» ухвали суду від 11.11.2025 в частині витребування доказів, ухвалою суду 26.11.2025 розгляд справи відкладено на 08.12.2025 о 15:00 год. повторно витребувано докази. Ухвалою Турківського районного суду від 08.12.2025, у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про день, час та місце розгляду справи та повторним невиконанням АТ «А-БАНК» ухвали суду від 11.11.2025 та 26.11.2025, розгляд справи відкладено на 08.01.2026 о 12:00 год., повторно витребувано докази. У зв`язку з невиконанням АТ «А-БАНК» ухвал суду в частині витребування доказів від 11.11.2025, 26.11.2025 та 08.12.2025 та неявкою відповідача в судове засідання, ухвалою Турківського районного суду від 08.01.2026, продовжено строк розгляду справи на 30 днів, розгляд справи відкладено на 21.01.2026 о 09:30 год., повторно витребувано докази. 16.01.2026 на виконання ухвали Турківського районного суду Львівської області про витребування доказів надійшла витребувана судом з АТ «А-БАНК» інформація. Згідно листа АТ «А-БАНК» № 20.1.0.0.0/7-20260113/0186 від 15.01.2026 картка № 5169155115978775емітована на ім`я [PERSON] , [NUMBER] . Згідно долученої виписки про рух коштів по рахунку за період 19.06.2023 по 24.06.2023, кошти у розмірі 6400 грн зараховано на рахунок [PERSON] 19.06.2023. Фіксований номер на який відправляється інформація +380680178584, що знаходиться в анкетних даних клієнта. Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання 08.01.2026 повторно не з`явився. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надав, свою позицію не виклав, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 21.01.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи № 442/6629/25 на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 19.06.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 597480521, згідно умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6400, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (п.2.1. Договору). З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор MNV9НЕ76, що підтверджується довідкою про ідентифікацією. Відповідно п.2.3.-2.4. Договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6400,00 грн 19.06.2023 (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. Позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 20 (двадцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором (п.3.1. Кредитного договору). Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 20 (двадцять) днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2 624, 00 грн. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет (п.3.3. Договору). Згідно з п.8.3 Договору протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначають наступним чином: 8.3.1. За період від дати видачі кредиту до 09.07.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 748,25 (сімсот сорок вісім цілих двадцять п`ять сотих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,05 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі дисконтна процентна ставка); 8.3.2. У разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 09.07.2023 проценти нараховуються за ставкою 747,34 (сімсот сорок сім цілих тридцять чотирисотих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,05 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі Індивідуальна процента ставка). Відповідно до п. 8.4. Договору після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 20 (двадцять) днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 9024 грн 00 коп. (дев`ять тисяч двадцять чотири грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 2624 грн 00 коп. та суму кредиту у розмірі 6400 грн 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 52774,81 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 141,00 % від суми першого траншу. Викладені в п. 8.8 Договору значення можуть змінюватись в сторону зменшення за умови дострокового повного чи часткового погашення кредиту, або у сторону збільшення за умови отримання додаткових траншів за договором, оформлення пролонгацій за Договором та у разі користування кредитом після закінчення дисконтного періоду (п. 8.8. -8.9. Договору). Відповідно до п.5.1 Договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5169-15XX-XXXX-8775, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договором. Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 19.07.2028 (п.7.3. Договору). Відповідно до п. 9.1.1. кредитодавець має право: 9.1.1.1. вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим Договором; 9.1.1.2. в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у заявці на отримання кредиту, та/або отримання негативної інформації про позичальника в бюро кредитних історій, та/або в разі дострокового припинення надання кредитодавцем фінансових послуг, та/або у разі дострокового розірвання договору в порядку передбаченому договором, та/або прострочення сплати нарахованих процентів позичальником; 9.1.1.7. у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення Договору. При цьому договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту позичальника; Пунктом 14.2 Договору визначено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Під час виконання цього Договору, для цілей ініціювання отримання нових траншів чи пролонгацій, сторони використовують логін та пароль від особистого кабінету, в якості простого електронного підпису позичальника в розумінні Закону України «Про електронні довірчі послуги». Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника [PERSON] , його місце проживання, податковий номер, електронна адреса, номер телефону, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) [NUMBER] (а.с. 13-22). Відповідач [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 597480521 від 19.06.2023, відповідно до умов якого строк кредитування становить до 1857 днів (дисконтний період 20 днів, з можливістю продовження); тип кредиту: кредитна лінія; мета отримання кредиту: на споживчі цілі; спосіб надання кредиту: цілодобово (24/7), шляхом переказу грошових коштів позичальнику, після заповнення заявки на сайтах www.moneyveo.ua, www.moneyveo.com.ua або в мобільному додатку (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-х днів; дискотна процентна ставка становить 3,65 % - 766,50 % процентів річних; індивідуальна процентна ставка становить 383,25 % - 766,50 % процентів річних; базова процентна ставка становить 766,50 % процентів річних; після закінчення дисконтного періоду становить 1087,70 % процентів річних; тип процентної ставки: фіксована; загальні витрати за кредитом: 2624,00 грн; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі): 924,00 грн; реальна річна процентна ставка, процентів річних:52 774,81 %. У правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зазначено: загальні положення, термінологія, перелік та опис видів фінансових послуг кредитодавця, порядок надання фінансових послуг, строки та порядок зберігання інформації про надання фінансових послуг, захист персональних даних, листування між сторонами, відповідальність сторін, звільнення від відповідальності (форс-мажор), порядок вирішення спорів, внесення змін та доповнень у правила та Електронний договір, доступ до них, заключні положення (а.с.23-26). 19.06.2023 [PERSON] подав до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заявку на отримання грошових коштів в кредит із зазначенням: загальної інформації, персональних даних, адреси місця реєстрації та проживання та номер картки (а.с.27). З довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сформованої 09.08.2024 вбачається, що одноразовий ідентифікатор MNV9НЕ76 відправлено позичальнику 19.06.2023 о 1:56:26 на зазначений ним номер телефону [NUMBER] ; ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариству 19.06.2023 о 1:56:53; перерахування грошових коштів позичальнику відбулося 19.06.2023 о 1:56:58 (а.с.35). Згідно Алгоритму дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання кредитних договорів та Порядку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою MONEYVEO», без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення кредитного договору кредиту на сайті є неможливим (а.с.28-34, а.с. 36-37). Згідно з платіжним дорученням № 1e243459-1723-44fb-89b7-c91e671a886f від 19.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено переказ коштів відповідачу [PERSON] у розмірі 6400,00 грн, відповідно до договору №597480521 від 19.06.2023 на платіжну карту № [NUMBER] . Разом з тим, зарахування 19.06.2023 грошових коштів у сумі 6 400,00 грн на платіжну карту відповідача [PERSON] підтверджується інформацією, наданою АТ «А-БАНК» на виконання ухвали суду від 11.11.2025 про витребування доказів. Також згідно довідки № 597480521/23052025/Є від 23.05.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», 19.06.2023 на виконання кредитного договору № 597480521 від 19.06.2023 укладеного з [PERSON] було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг за реквізитами отримувача [PERSON] , сума платіжної операції 6 400,00 грн. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Пунктом 1.2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта (первісного кредитора) до боржників (відповідача) по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.5 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору. Згідно з п. 2.1 розділу 2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 клієнт (Первісний кредитор) зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.5.3.3 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) визначено, що Фактор (ТОВ «Таліон Плюс) має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 244 від 15.08.2023, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01. Розділом 2 Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 під правом вимоги розуміється всі права ТОВ «Таліон Плюс» за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.5 Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору. Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги № 2 від 31.07.2024 до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.1.2. Договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 08.07.2025 за Договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31 719, 68 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 (а.с. 75-77). Згідно з розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 597480521 від 19.06.2023, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, проценти за користуванням кредиту не сплатив. В зв`язку із чим станом на 15.08.2023 заборгованість відповідача складає 16 080,64 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 400,00 грн, заборгованість за процентами 9 680,64 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 597480521 від 19.06.2023, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, проценти за користуванням кредиту не сплатив. В зв`язку із чим станом на 31.07.2024 заборгованість відповідача складає 31 719,68 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6400,00 грн, заборгованість за процентам - 25 319,68 грн. Згідно з випискою ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» з особового рахунку відповідача [PERSON] за кредитним договором №597480521 від 19.06.2023 за період 08.07.2025 31.07.2025, станом на 31.07.2025 складає 31 719,68 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6400,00 грн, прострочена заборгованість за процентами 25 319,68 грн. Станом на 31.07.2025 заборгованість за кредитним договором несплачена. Всупереч умовам кредитного договору відповідач [PERSON] своїх зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач відзиву не подав. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно з ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного суду України від 17.01.2020, справа №916/2286/16, предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3 ст. 656 ЦК України). Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається. У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №31/160(29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 9017/317/19, від 09.07.2019 у справі № 903/849/17. Обов`язковим аспектом щодо дійсності вимоги є підставність виникнення вимоги (ст. 11 ЦК України), як елементу зобов`язального правовідношення (ст. 502 ЦК України) на момент відступлення та підтвердження вимоги відповідними доказами. Дійсною для передачі також є вимога, яка виникла, але строк виконання цієї вимоги ще не настав. Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час судового розгляду встановлено, що позивач, як особа яка набула права вимоги, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення платежів і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування. Таким чином, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та відсотках, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання, на підставі чого утворилась заборгованість. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 31719 грн 68 коп, яка складається з: 6400 грн заборгованість по тілу кредиту; 25319 грн 68 коп. - заборгованість по відсотках. Розподіл судових витрат. Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 22589 від 25.08.2025,вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. За умовами ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано такі документи: копія договору № 09/07/25-01 від 09.07.2025 про надання правничої допомоги від 09.07.2025; копія Додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 - Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025; копія додаткової угоди № 25770745908 до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025; копія Акту прийому-передачі наданих послуг, що є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 згідно якого, загальна вартість послуг складає 7000 грн, а саме: складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до позичальника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 597480521 від 19.06.2023 - 5000 грн (2 години), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є [PERSON] , за кредитним договором № 597480521 від 19.06.2023 - 1000 грн (2 година), підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 597480521 від 19.06.2023 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] - 500 грн (1 година), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 597480521 від 19.06.2023 500 грн (1 година), всього разом 7000,00 грн; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4956; копію довіреності від 04.12.2024. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини /ЄСПЛ/, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V). В пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями). Як відзначено у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у п.154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Разом з тим, суд не позбавлений об`єктивної можливості оцінити рівень адвокатських витрат, достовірно встановити несення таких витрат позивачем, а також обґрунтованість рівня їх вартості. Суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта, однак в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved