Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «УСТ» звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2023р. між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та ТОВ «Порше Лізинг України» (страхувальник) був укладений Додаток №28-0199-01558/00642 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-01558 від 21 грудня 2012, предметом якого є страхування транспортного засобу «Renault Expres», д.н.з. « [NUMBER] ». 09 вересня 2024р. об 11 год. 34 хв. на автомобільній дорозі Н-22 сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне» 126км. 800м., відповідач по справі [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Volvo 760», д.н.з. « [NUMBER] », не надав перевагу в русі транспортному засобу «ВМW» д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перелаштуватися відповідач, в результаті зіткнення даних автомобілів також відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Renault Expres» д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2024 року відповідача по справі [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, щодо події яка мала місце 09.09.2024р. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Renault Expres», д.н.з. « [NUMBER] », було завдано механічних ушкоджень, а його власнику завдано матеріального збитку. 16 жовтня 2024 року позивачем на підставі Звіту №172812 про оцінку колісного транспортного засобу від 30 вересня 2024 року та зобов?язуючої пропозиції від 07 жовтня 2024 року було складено страховий акт №ОCКA-1491 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 523 334,12 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №84160 від 16 жовтня 2024 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача по справі [PERSON] на момент ДТП була застрахована в АТ "СГ "ТАС" згідно полісу ОСЦІВ №EP-219117960, ліміт відповідальності складає 160 000 грн. 17 жовтня 2024 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування №52468 до АТ "СГ "ТАС", яке здійснило виплату в межах ліміту відповідальності в розмірі 156 800 грн. 00 коп., франшиза 3 200 грн. 00 коп. За вищевказаних обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату звернення до суду з даним позовом становить 366 534 грн. 12 коп. (523 334,12 грн. - 156 800,00 грн. У зв`язку із вищевикладеним просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача ПАТ «СК «УСГ» 366 534 грн. 12 коп. витрат заподіяних позивачу, 5498,01 грн. судового збору. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.09.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 12.11.2025р. відповідач по справі [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги не визнає у зв`язку з недоведеністю позовних вимог належними та допустимими доказами. Вважає, що звіт про оцінку колісного транспортного засобу від 30 вересня 2024 року не може бути взятий судом до уваги, оскільки такий підготовлений оцінювачем [PERSON] , який особисто не проводив огляд транспортного засобу «Renault Expres» та не є судовим експертом та не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих висновків у звіті та відповідно не має повноважень щодо прийняття рішення щодо необхідності заміни чи ремонту складників КТЗ. Вважає, що з нього повинно бути стягнуто суму в розмірі 218809,40 грн. /а.с. 126-128/. 28.11.2025р. позивачем по справі подано відповідь на відзив у якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити. Крім того зазначає, що доводи відповідача по справі [PERSON] викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими та безпідставними, а норми чинного законодавства при складанні звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 30 вересня 2024 року порушені не були. Клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи відповідачем по справі не заявлялось /а.с. 134-135/. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.12.2025р. закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 155/. Представник позивача по справі Шаталова Т.В. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 24.01.2023р. між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та ТОВ «Порше Лізинг України» (страхувальник) був укладений Додаток №28-0199-01558/00642 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-01558 від 21 грудня 2012, предметом якого є страхування транспортного засобу «Renault Expres», д.н.з. « [NUMBER] » /а.с. 10-29/. У відповідності до умов вищевказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 09 вересня 2024р. об 11 год. 34 хв. на автомобільній дорозі Н-22 сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне» 126км. 800м., відповідач по справі [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Volvo 760», д.н.з. « [NUMBER] », не надав перевагу в русі транспортному засобу «ВМW» д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перелаштуватися відповідач, в результаті зіткнення даних автомобілів також відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Renault Expres» д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2024р., яку постановою Волинського апеляційного суду від 11.12.2024р. залишено без змін, відповідача по справі [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, щодо події яка мала місце 09.09.2024р. /а.с. 30-44/. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, між винними діями відповідача по справі [PERSON] та фактом завдання механічних ушкоджень забезпеченому транспортному засобу марки «Renault Expres» д.н.з. « [NUMBER] », існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок. ТОВ «Порше Лізинг України» (потерпіла сторона від дорожньо-транспортної пригоди) 10.09.2024р. звернулось до страховика ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування /а.с. 86-87/. Зі звіту про оцінку колісного транспортного засобу №172812 від 30.09.2024р., виконаного регіональним партнером ТОВ «ЕДАК» - ФОП [PERSON] , згідно договору доручення №1А220421 про надання асистанських послуг частини страхових послуг по врегулюванню страхових випадків від 01.04.2021р., додаткових угод до вищевказаного договору та договору №02/06-20 від 02.06.2021р. про надання консультаційних послуг, укладеного між ТОВ «ЕДАК» та ФОП [PERSON] вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Renault Expres», д.н.з. « [NUMBER] », власником якого є ТОВ «Порше Лізинг України» становить 533 385,18 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в тому числі ПДВ на запасні частини 421 315,69 грн.; ринкова вартість КТЗ до пошкодження 575 509,40 грн. Вказані обставини повністю підтверджуються актом огляду транспортного засобу від 17.09.2024р., ремонтною калькуляцією та фототаблицями до неї /а.с. 45-80, 139- 144/ Доводи відповідача по справі [PERSON] про те, що звіт про оцінку колісного транспортного засобу від 30 вересня 2024 року не можу бути взятий судом до уваги, не заслуговує на увагу суду, оскільки такий висновок належними та допустимими доказами відповідачем по справі не спростований. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, при цьому відповідач клопотання про призначення відповідної експертизи в суді не заявляв, хоча не був позбавлений такого права згідно з ч. 3 ст. 102 ЦПК України. Як вбачається із розрахунку страхового відшкодування, страхового акта №ОСКА-1491 від 16.10.2024р. та умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-01558 від 21 грудня 2012, предметом якого є страхування транспортного засобу «Renault Expres», д.н.з. « [NUMBER] », розмір страхового відшкодування вказаного транспортного засобу складав 523334 грн. 12 коп., яке позивачем ПАТ «Страхова компанія «УСТ» було сплачено ТОВ «Порше Лізинг України» згідно платіжної інструкції №84160 від 16.10.2024р. /а.с. 88-90/. Таким чином, ПАТ «Страхова компанія «УСТ» виконало свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов вищевказаного Договору. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП відповідача по справі [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «Volvo 760», д.н.з. « [NUMBER] » була застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно полісу №ЕР219117960 з встановленим лімітом відповідальності в розмірі 160 000 грн., франшиза 3200 грн. /а.с. 91/). 17 жовтня 2024 року позивач ПАТ «Страхова компанія «УСТ» звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування №52468 до АТ "СГ "ТАС", яке здійснило виплату в межах ліміту відповідальності в розмірі 156 800 грн. 00 коп. з врахуванням франшизи в сумі 3 200 грн. 00 коп. /а.с. 92, 94/. Таким чином, судом встановлено, що сума залишку боргу, який підлягає оплаті винуватцем дорожньо-транспортної пригоди відповідачем по справі [PERSON] становить 366 534 грн. 12 коп. (523 334,12 грн. - 156 800,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його представника) або іншої особи, визначеної договором. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За змістом ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ч. 1 ст. 28, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування за підписом заявника. Відповідно ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 36 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Зазначений Закон України визначає, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав вищезазначений правовий висновок та визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за фактом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Якщо позивачу недостатньо страхового відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 333/1050/15-ц). Крім того, у постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, він має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Оскільки АТ "СГ "ТАС", відшкодувало ПАТ «Страхова компанія «УСГ» страхове відшкодування за полісом ОСЦІВ №EP-219117960 в розмірі 156 800 грн. 00 коп., тому у відповідача по справі [PERSON] виник обов`язок з відшкодування різниці між фактично сплаченими коштами і страховою виплатою в розмірі 366 534 грн. 12 коп. (523 334,12 грн. сума страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - 156 800,00 грн. сума відшкодування АТ "СГ "ТАС"). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» 366 534 грн. 12 коп. відшкодування майнової шкоди. Відповідно до приписів ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у сумі 5498 грн. 01 коп. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved