Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позиція заявниці та заінтересованої особи, процесуальні дії, вчинені по справі. Заявниця звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаною заявою. На обґрунтування заяви зазначає, що згідно Державного акта на право власності на землю Серія ПЛ №154929, виданоному на підставі розпорядження голови Хорольської державної адміністрації від 04 жовтня 2004 року №355, заявниці, [PERSON] , належить на праві особистої приватної власності земельна ділянка площею 2, 71 га, кадастровий номер 5324882600:00:020:0013, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Ковалівської сільської ради Хорольського району Полтавської області), ділянка № [NUMBER] , цільове призначення - ведення особистого селянського господарства. Заявниця, [PERSON] , як власник указаної земельної ділянки, має намір відчужити її за договором дарування своїй дочці [PERSON] , [INFO] , уродженці с.Краснохолмське Калтасінського району Башкирії, що входить до складу російської федерації, але не має можливості розпорядитися своєю власністю згідно чинного законодавства у зв`язку з тим, що не збереглося у дочки свідоцтво про її народження, дублікат якого отримати на даний час неможливо у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти незалежної України. З повідомлення Хорольського відділу ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за від 14.11.2025 року №432/30.11-28/236 слідує, що згідно Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.12.2022 року №2783-ІХ, зупинено у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР. З урахуванням наведеного, витребувати повторне свідоцтво про народження дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] в с.Краснохолмське Калтасінського району Башкирії російської федерації в рамках правової допомоги у відділі державної реєстрації актів цивільного стану немає можливості, у зв`язку з чим роз`яснено право звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Даний факт є юридичним, оскільки його встановлення в судовому порядку надає заявниці можливість реалізувати право на реалізацію свого конституційного права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю шляхом відчуження земельної ділянки кадастровий номер: 5324882600:00:020:0013, за договором дарування своїй дочці [PERSON] , який повністю доводиться письмовими доказами: письмовими поясненнями свідків [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] та [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . 22.12.2025 р. по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Заявниця у судове засідання не з`явилася, прохала суд розглянути справу у її відсутність за наявними у справі матеріалами. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, просить розглянути справу у її відсутність за наявними у справі матеріалами. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, просить розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно Державного акта на право власності на землю Серія ПЛ №154929, виданоному на підставі розпорядження голови Хорольської державної адміністрації від 04 жовтня 2004 року №355, заявниці, [PERSON] , належить на праві особистої приватної власності земельна ділянка площею 2, 71 га, кадастровий номер 5324882600:00:020:0013, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Ковалівської сільської ради Хорольського району Полтавської області), ділянка № [NUMBER] , цільове призначення - ведення особистого селянського господарства. Заявниця, [PERSON] , як власник указаної земельної ділянки, має намір відчужити її за договором дарування своїй дочці [PERSON] , [INFO] , уродженці с.Краснохолмське Калтасінського району Башкирії, що входить до складу російської федерації, але не має можливості розпорядитися своєю власністю згідно чинного законодавства у зв`язку з тим, що не збереглося у дочки свідоцтво про її народження, дублікат якого отримати на даний час неможливо у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти незалежної України. З повідомлення Хорольського відділу ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за від 14.11.2025 року №432/30.11-28/236 слідує, що згідно Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.12.2022 року №2783-ІХ, зупинено у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР. З урахуванням наведеного, витребувати повторне свідоцтво про народження дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] в с.Краснохолмське Калтасінського району Башкирії російської федерації в рамках правової допомоги у відділі державної реєстрації актів цивільного стану немає можливості, у зв`язку з чим роз`яснено право звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Даний факт є юридичним, оскільки його встановлення в судовому порядку надає заявниці можливість реалізувати право на реалізацію свого конституційного права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю шляхом відчуження земельної ділянки кадастровий номер: 5324882600:00:020:0013, за договором дарування своїй дочці [PERSON] , який повністю доводиться письмовими доказами: письмовими поясненнями свідків [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] та [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . Норми права, застосовані судом. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Цей перелік не є вичерпним, і в ч. 2 ст. 256 ЦК зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved