Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Щастинської міської військової адміністрації Щастинського району Луганської області, про визнання права власності на житло. Свою позовну вимогу мотивують тим, що 17 лютого 1999 року виконавчим комітетом Щастинської міськрайонної Ради народних депутатів м. Ворошиловград мені [PERSON] виданий ордер № 1814 на квартиру [ADDRESS] . Ордер № 1814 виданий на основі рішення виконавчого комітету Щастинської міськрайонної Ради народних депутатів м. Ворошиловград за №23/2 від 16.02.1999 року. Ордер надав право на заняття вищевказаної квартири [PERSON] 1947 р.н. та членів сім`ї [PERSON] , 1960 р.н. (дружина) та [PERSON] , 1991 р.н. (донька). Після отримання ордеру, а саме 24.02.1999 року позивачі прописалися у квартирі, що підтверджується записами у [PERSON] . В 2000 році було замовлено розроблення технічної документації на вищевказану квартиру. 21.07.2000 року державним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» техніком-інвентаризотором Миличкиною було розроблено «Технічний паспорт на приватизовану квартиру [ADDRESS] ». 31 серпня 2000 року органом приватизації ВЕП «Луганськкомуненерго» на праві спільної сумісної власності в рівних частках нам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видане Свідоцтво про право власності на житло. Дана квартира зареєстрована в Луганському державному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» і записана у реєстрову книгу за № 150/847 стор. З (три). Технічна документація 15.09.2000 року затверджена керівником державного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» [PERSON] . Згідно технічних характеристик квартира розташована на 2 поверсі 4-х поверхового будинку, складається із 3-х кімнат житловою площею 44,2 кв.м. та загальної площі 66.6 кв.м. У вказаній квартирі, [PERSON] разом із своєю дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] проживали постійно. У 2022 році почалося повномасштабна війна. У Луганській області оголосили евакуацію жителів. У зв`язку з вищевикладеними подіями, я разом із сім`єю змушені були виїхати з небезпечної для життя і здоров`я території. Згідно Довідки від 02.05.2023 року № 1622-7001775126 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] [INFO] отримав статус внутрішньо переміщеної особи. Також, [PERSON] [INFO] , згідно Довідки від 02.05.2023 року № 1622-7001775169 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, отримала статус внутрішньо переміщеної особи. Місцем фактичного проживання згідно Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стало [ADDRESS] . 9 травня 2025 року позивачі звернулись із заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Соловей Людмили Василівни, Виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області, м. Пирятин, Полтавської області, де просили зареєструвати право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно для можливості одержання компенсації в рамках програми «єВідновлення», оскільки для її отримання необхідно спочатку внести інформацію про майно в реєстр. 14.05.2025 року отримано Рішення № 78899063 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Відмова мотивована неможливістю встановити набуття, зімну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження(відсутня інформація місцезнаходження орану БТІ та окупацією Луганської області, тому неможливо підтвердити реєстрацію квартири адресою: [ADDRESS] ). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на зараз триває. Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад на території України від 28.02.2025 року № 376, м. Щастя, що відноситься до Щастинської міської територіальної громади Луганської області, включено до території активних бойових дій та віднесено до території тимчасово окупованих російською федерацією. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав заяву, про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволені позивних вимог не заперечує. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на час ухвалення судового рішення триває. Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад на території України від 28.02.2025 року № 376, м. Щастя, що відноситься до Щастинської міської територіальної громади Луганської області, включено до території активних бойових дій та віднесено до території тимчасово окупованих Російською Федерацією. Судом установлено, що відповідно до 17 лютого 1999 року виконавчим комітетом Щастинської міськрайонної Ради народних депутатів м. Ворошиловград [PERSON] виданий ордер № 1814 на квартиру [ADDRESS] . Ордер № 1814 виданий на підставі рішення виконавчого комітету Щастинської міськрайонної Ради народних депутатів м. Ворошиловград за №23/2 від 16.02.1999 року(склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ). 21.07.2000 року державним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» було розроблено «Технічний паспорт на приватизовану квартиру [ADDRESS] ». Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». 31 серпня 2000 року органом приватизації ВЕП «Луганськкомуненерго» на праві спільної сумісної власності в рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , було видане Свідоцтво про право власності на житло. Відповідно до рішення № 78899063 про відмову в проведенні реєстраційних дій, державним реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області, у зв`язку з відсутністю інформації місцезнаходження відповідного органу БТІ та окупацією Луганської області було відмовлено у проведенні реєстраційних дій на квартиру за адресою: [ADDRESS] за заявою [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Наданий позивачами реєстраційний напис на свідоцтві про право власності на житло та у технічному паспорті, зроблений бюро технічної інвентаризації, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації квартири. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання права приватної власності за позивачами, оскільки позивачами доведено їхнє право власності на житлову квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Щастя Луганської області) на теперішній час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їхнє право власності, у зв`язку з чим, заявлені ними позовні вимоги про визнання права власності підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved