Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

19 грудня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, яку обгрунтовує таким. 17 серпня 2023 року між сторонами був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №569. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час даний шлюб має формальний характер і перебуває на стадії розірвання. Позивач [PERSON] знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому джерел доходу, окрім соціальних виплат, не має. Враховуючи, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як працює, інших стягнень по виконавчих документах немає, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною трьох років. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи /вх.№ЕП-37/26 вх.від 05.01.2026 р./. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" та через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на порталі "Судова влада України", про причини неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов не надав. Суд ухвалив про заочний розгляд справи у відповідності до ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 17 серпня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №569); копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 17 серпня 2023 року /а.с.6/. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами даних про батьків у копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданому 26 грудня 2023 року за актовим записом №644, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) /а.с.5/. 22 грудня 2025 року на підставі судового наказу, винесеного Снігурівським районним судом Миколаївської області, присуджено стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 грудня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно відповіді ЦНАП Снігурівської міської ради №1232 від 22 грудня 2025 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/. За даними відповідей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів від 21 січня 2026 року, на запит суду, відомостей про наявність доходів у позивача та відповідача у 2025 році у реєстрі немає. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частини 2, 4, 6 статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані [PERSON] докази, суд приходить до висновку, що відповідач є працездатним, може та зобов`язаний відповідно до закону надавати матеріальну допомогу своїй дружині, яка в силу догляду за їх спільною дитиною позбавлена можливості працевлаштуватися. Визначаючи розмір аліментів, суд зважає на те, що з відповідача стягуються аліменти за судовим наказом на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку), та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду й до досягнення дитиною трирічного віку. Слід зазначити, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім, тому з огляду на встановлені у справі обставини, розмір аліментів на утримання дружини, а саме 1/6 від доходу відповідача, не порушує інтереси сторін. Доказів про те, що відповідач отримує дохід, з якого може сплачувати аліменти у більшому розмірі матеріали справи не містять. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому аліменти необхідно стягувати, починаючи з 17 грудня 2025 року. У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial