Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати з шлюб з [PERSON] , зареєстрований 14.09.2018 Виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 41. В обґрунтування позову зазначено, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає те, що з червня 2023 року вони з чоловіком не проживають однією сім`єю, з цього ж часу не ведеться спільне господарство, відсутній спільний сімейний бюджет та припинені шлюбно-сімейні відносини, мешкають за різними адресами. Наразі кожен планує своє життя окремо один від одного. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 14.10.2025 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням/викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином. Матеріали справи містять заяву позивача, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд шлюб розірвати та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується направленими поштовими повідомленнями, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. З огляду на положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб зареєстрований 14.09.2018 Виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.09.2018. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.12.2018, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, де батьками дітей зазначені сторони по справі. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, за її клопотанням суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їх дитини, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved