Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 26164,85 грн., вказавши в позові, що 24 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] було укладено кредитний договір №338492950 про надання коштів, у формі електронного документа з використання електронного підпису. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Згідно умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 5200,00 грн. на банківську карту відповідача. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно якого право вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, переходить до ТОВ «Таліон Плюс». Строк дії даного договору неодноразово був продовжений шляхом укладання додаткових угод до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу №28/1118-01 підписали Реєстр прав вимоги № 241 від 25.07.2023, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №338492950 у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. В подальшому, 27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №27/0524-01, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №338492950 у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №№338492950. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 08.07.2025 року за Договором факторингу №08/07/25-Е від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26164,85 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість в розмірі 26164,85 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не з`явився, однак у позовній заяві просить розглянути справу без участі представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відзив на позов не надав, а тому виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 24 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] було укладено кредитний договір №338492950 про надання коштів, у формі електронного документа з використання електронного підпису, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 5200 грн.. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV9CC87. За умовами кредитного договору №338492950 від 24.03.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5200 грн.. Згідно умов кредитного договору первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням №5fa8bdbb-e6a1-444a-a3bd-574b7f77a82c від 24.03.2023. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору є заява на отримання грошових коштів в кредит від 24.03.2023 року, що заповнена [PERSON] .. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість [PERSON] за період з 24.03.2023 року по 25.07.2023 року складає: 5193,31 грн. тіло кредиту, 7816,94 грн. нараховані відсотки. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод: №26 від 31 грудня 2020 року на строк до 31 грудня 2021 року, №27 від 31 грудня 2021 року на строк до 31 грудня 2022 року, №31 від 31 грудня 2022 року на строк до 31 грудня 2023 року, №32 від 31 грудня 2023 року на строк до 31 грудня 2024 року. За умовами договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників. Відповідно до умов договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторонами засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №241 від 25.07.2023 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №338492950 від 24.03.2023 року, за яким загальна сума заборгованості складає 13010,25 з яких: 5193,31 грн. заборгованість по основному боргу, 7816,94 грн. заборгованість по відсоткам. 27 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №27/0524-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 року до Договору факторингу №№27/0524-01 від 27.05.2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26164,85 грн. 08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №338492950 від 24.03.2023. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №08/07/25-Е від 08.07.2025 року до Договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26164,85 грн.. Наведені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «Державний Ощадний Банк України» направив інформацію стосовно рахунків [PERSON] . Відповідно до наданої банком інформації на ім`я [PERSON] банку емітовано карту № [NUMBER] , номер телефону на який знаходиться в анкетних даних [PERSON] - « [NUMBER] ». Відповідно до виписки по картковому рахунку, 27 березня 2023 року на картку [PERSON] отримано кошти у розмірі 5200,00 грн.. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати: 2422,40 грн сплачений при подачі позову позивачем судовий збір та витрати на правничу допомогу 7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. представник позивача надав копії: договору про надання правничої допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та адвокатським бюро «Соломко та партнери»; додаткову угоду №25770726439 до Договору про надання правничої допомоги 11/08/25-01 від 11.08.2025 року; акт прийому - передачі наданих послуг до договору №11/08/25-01 від 11.08.2025 року, згідно якого складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» до боржника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №338492950 від 24.03.2023 року вартує 5000,00 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості вартує 1000,00 грн., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок боржника вартує 500,00 грн., підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок боржника вартує 500,00 грн. Загальна вартість складає 7000,00 грн. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції, зокрема у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п.95), в рішенні у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (п.268) (заява № 19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн..

Outcome: approved