Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] у селі Сонячне, м. Феодосія, Автономної Республіки Крим, Україна, помер його син [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Факт споріднення, що [PERSON] , [INFO] є сином заявника, підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] , виданим 02.06.1981 року Ленінським Відділом ЗАГС м. Одеса. В даний час заявник позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] в органах РАЦС, оскільки документи, підтверджуючі факт смерті, видані на окупованій території і не мають ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту для заявника має важливе значення та є необхідним для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання відповідного документа свідоцтва про смерть та реалізації спадкових прав. Посилаючись на дані обставини, заявник просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Одеси, паспорт серії [NUMBER] , виданий Овідіопольским РВ ГУМВС України в Одеській області 20.02.2008 р., РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] у селі Сонячне, м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак звернувся із клопотанням, в якому заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому, суд проводить розгляд даної заяви за відсутності представника заінтересованої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] , син заявника [PERSON] помер, перебуваючи за місце свого фактичного мешкання у селі Сонячне, м. Феодосія Автономної Республіки Крим, яке з 20.02.2014 року і станом на день звернення до суду із вказаною заявою, є окупованим ворожими військами російської федерації. Відповідно до медичного свідоцтва про смерть серії 3532 №025924, виданої 01.02.2021 року створеним у м. Феодосія закладом окупаційної влади, смерть [PERSON] настала [INFO] , у селі Сонячне, м. Феодосія. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.02.2021 року Феодосійським міським відділом реєстрації смерті актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (створений орган окупаційної влади), смерть [PERSON] настала [INFO] . Відділ державної реєстрації актів цивільного стану позбавлений можливості у позасудовому порядку зареєструвати смерть [PERSON] у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть Серії 3532 №025924 від 01.02.2021, видане закладом окупаційної, не може бути підставою для реєстрації смерті [PERSON] , тому що видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Довідка про смерть Серії 3532 №025924 від 01.02.2021, не відповідає вимогам діючого законодавства та не створює правових наслідків, оскільки видана на тимчасово окупованій території України, в розумінні ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадянина та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Село Сонячне, м. Феодосія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією України, відповідно до «Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого Наказом від 22.12.2022 №309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України. Таким чином, заявник позбавлений можливості зареєструвати факт смерті свого сина згідно із законодавством України компетентним державним органом та отримати у подальшому свідоцтво про смерть. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про правовий режим тимчасово окупованої території» Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, їх надра, визначаються тимчасово окупованою територією України. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Частинами 1-3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно норм ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. Пунктом «ґ» статті 1 розділу 5 глави ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Абзацом 3, 4 статті 9 розділу 5 глави ІІІ вказаних Правил передбачено що, державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого за їх зверненням в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, сьомим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил. У разі направлення судом рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення державна реєстрація смерті проводиться в день надходження копії такого рішення без звернення будь-якої особи. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Одеси, паспорт серії [NUMBER] , виданий Овідіопольським РВ ГУМВС України в Одеській області 20.02.2008 р., РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] у селі Сонячне, м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна Відповідно до вимог ч. 2 ст. 319 ЦПК України дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті громадянина України [PERSON] . Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved