Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. На обґрунтування позову зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному порядку допомоги на утримання дочки. Посилаючись на ст. 180 Сімейного кодексу України, просить суд стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] . Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 26.12.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08.07.2022 перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а. с. 3) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.01.2023 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а. с. 6). Із витягів з реєстру Полтавської територіальної громади № 2023/001606192 від 21.02.2023 та № 2023/001475512 від 16.02.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований такою, що проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею за даною адресою зареєстрована дочка [PERSON] , [INFO] . (а. с. 7, 8). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантовано право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Вимоги щодо розміру аліментів на дитину заявлені з дотриманням положень статей 182, 183 Сімейного кодексу України. В матеріалах справи відсутні відомості щодо офіційного працевлаштування відповідача. Судом встановлено, що дочка сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Позивачкою надано докази того, що відповідач є батьком їх спільної малолітньої дочки, тому зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття, однак між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги про стягнення аліментів, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В частині стягування аліментів належить звернути рішення до виконання негайно в межах платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі частини 6 статті 141, частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, з урахування визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн, 665,60 грн судового збору компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved