Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із позовом про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 13.06.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) за №13.06.2023-100000884. Відповідно до умов Кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Позивач свої зобов`язання за договором позики виконав. Проте відповідач не виконав своїх зобов`язань до договором та припинив повернення наданого йому кредиту. Законодавчо передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок (відступлення права вимоги). Свої зобов`язання за договором ТОВ «Споживчий центр» виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на дату подачі позову до суду, утворилась заборгованість в розмірі 15085,54 грн. Представник позивача просить суд стягнути кредитну заборгованість та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, згідно зворотніх поштових повідомлень від 13.12.2025, 26.12.2025 року «адресат відсутній за вказаною адресою», в подальшому повідомлялась, шляхом розміщення 25.12.2025 року на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за веб - адресою: https://court.gov.ua/sud1114/ оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження, чи місце роботи якого не відоме. Відзив від позивача не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів згідно ст. 279 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що предметом спору в даному провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. У судовому засіданні встановлено, що 13.06.2023 року [PERSON] ознайомилась з пропозицією (а.с. 26-28) та подала заявку про укладення кредитного договору до ТОВ «Споживчий центр» (а.с. 30). Згідно підтвердження укладення кредитного договору кредитний договір (оферти) №13.06.2023-100000884 було укладено 13.06.2023 року, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у розмірі 9000,00 грн., строком на 70 дні; дата повернення кредиту 21.08.2023 року; фіксована незмінна процентна ставка - у розмірі 1,3 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит; комісія 15% від суми кредиту; спосіб перерахування позичальнику коштів банківський рахунок споживача, влючаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER] . Договором передбачено, розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Продовжерння строку, на який надається кредит не передбачено. (а.с. 31). З огляду на копію ID-квитанції Liqpay №2326228850 від 13.06.2023 року ТОВ «Споживчий центр» перерахувало на кредитну карту відповідачки 9000,00 грн. (а.с. 35). Відповідно до копії договору №4507 про надання послуг в системі LingPay від 01.11.2020 року, укладеного між АТ КБ «Приват банк» та ТОВ «Споживчий центр», 13.06.2023 року АТ КБ «Приват банк» успішно перераховав грошові кошти в сумі 9000,00 грн. на банківську карту [NUMBER] , належну [PERSON] на виконання умов договору кредиту №13.06.2023-100000884, укладеного між нею та ТОВ «Споживчий центр» (а.с. 13-18). Згідно Довідки-розрахунку , заборгованість [PERSON] по кредитному договору №13.06.2023-100000884 від 13.06.2023 року на день звернення до суду з позовом складає 15085,54 грн., з яких: 8730,07 грн. основний борг, 6355,47 грн. проценти по кредиту, нараховані за період з 13.06.2023 року по 21.08.2023 року (а.с. 12). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів ( ст. 4 ЦПК України). У відповідності до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином суд, вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Тому, з [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором №13.06.2023-100000884 від 13.06.2023 року, розмір якої станом на день звернення до суду складає 15085 грн. 54 коп., з яких: 8730,07 грн. - заборгованість за кредитом; 6355,47 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved