Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Адвокат Кузьмінов Д.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди завданої ДТП, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 57380,26 грн., та понесені судові витрати у розмірі 768,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.07.2019 року приблизно о 8 год. 40 хв. у м. Херсон велосипедист [PERSON] рухаючись по вул. Потьомкінська (другорядна) у напрямку перехрестя з вулицею Залізнична, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки що склалась, виїхав на перехрестя з головною дорогою, не надавши перевагу руху автомобілю Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по вул. Залізнична за напрямком руху від Миколаївського шосе до пр. Ушакова, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження, за наслідками чого Херсонським ВП ГУНП України в Херсонській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019230040002141 від 01.07.2019 року. Постановою від 16.07.2019 року кримінальне провадження № 12019230040002141 від 01.07.2019 року за фактом ДТП закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, копію постанови та матеріали досудового розслідування направлено до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції для притягнення велосипедиста [PERSON] до адміністративної відповідальності. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУПАП, та застосовано заходи впливу у вигляді попередження. Власником автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , є позивач [PERSON] . Внаслідок скоєння ДТП позивачу завдано матеріальний збиток у розмірі 25578,92 грн. Позивач зазначає, що ним сплачено вартість висновку авто товарознавчого дослідження у розмірі 2000 грн., крім того позивачем понесені витрати на пальне на виклик до слідчого у розмірі 1909,40грн., позивачем було сплачено вартість транспортування транспортного засобу у розмірі 1500 грн., та вартість зберігання автомобіля на штраф майданчику 1060,00 грн. Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому було завдано шкоди у розмірі 32048,32 грн. Окрім того, що даний автомобіль використовується власником шляхом надання послуг з перевезення то за 18 днів простою позивач недоотримав дохід у розмірі 25331,94грн., таким чином загальний розмір завданої позивачу неправомірними діями відповідача шкоди становить 57380,26 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. На підставі чого позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі. 17.07.2020 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву згідно якого просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою від 28.09.2021 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 року «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду та проведення інвентаризації, розгляд справи продовжено. Ухвалою від 15.04.2025 року відновлено провадження у справі. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач та його представник повторно не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з приписами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відповідно до норми ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Судом встановлено, 01.07.2019 року приблизно о 8 год. 40 хв. у м. Херсон велосипедист відповідач [PERSON] , рухаючись по вул. Потьомкінська (другорядна) у напрямку перехрестя з вулицею Залізнична, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки що склалась, виїхав на перехрестя з головною дорогою, не надавши перевагу руху автомобілю Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по вул. Залізнична за напрямком руху від Миколаївського шосе до пр. Ушакова, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП велосипедист відповідач [PERSON] отримав тілесні ушкодження, за наслідками чого Херсонським ВП ГУНП України в Херсонській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019230040002141 від 01.07.2019 року. Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснив судам пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області від 16.07.2019 року закрито кримінальне провадження № 12019230040002141 від 01.07.2019 року за фактом ДТП, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Копію постанови та матеріали досудового розслідування направлено до УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції для притягнення велосипедиста [PERSON] до адміністративної відповідальності. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2019 року, справа № 766/15222/19, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до останнього заходи впливу у вигляді попередження. На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивач надав до суду висновок експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ № 92 від 24.07.2019 року. Вищезазначений висновок про авто товарознавче дослідження згідно відзиву відповідачем не визнається. Разом з тим, матеріали справи не містять інших доказів про розмір матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу внаслідок ДТП. Відповідачем не спростована вартість матеріального збитку, яка визначена вказаним авто товарознавчим дослідженням. Зазначені процесуальні документи є чинними. Ухвалою суду за клопотанням відповідача призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Херсонської Торгово-промислової палати Єрофеєву Валерію Олександровичу. Згідно повідомлення Херсонської торгово-промислової палати по матеріалах цивільної справи неможливо дати висновок експерта, оскільки від відповідача не надійшла оплата за проведення експертизи. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] є позивач [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Приймаючи до уваги, що стороною відповідача не надано доказів спростування причинного зв`язку між шкодою та ДТП, суд приходить до висновку, що неправомірні дії відповідача, які полягають у порушенні останнім ПДР, заходяться у причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженням автомобіля позивача, та саме відповідач несе обов`язок по відшкодуванню завданих в наслідок ДТП збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивач надав до суду висновок експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ № 92 від 24.07.2019 року, проведеного судовим експертом Шаховим Олегом Володимировичем за заявою [PERSON] , відповідно до якого вартість матеріального збитку, нанесеного власникові автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] у результаті пошкодження останнього в ДТП 01.07.2019 року складає 25578 грн. 92 коп. та квитанцію за оплату проведення зазначеного дослідження на суму 2000,00 грн. Разом з цим, суд не приймає до уваги надані представником позивача квитанції на оплату пального у загальному розмірі 1909,40 грн., які, як зазначає позивач, були понесені ним у зв`язку з викликом до слідчого під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019230040002141, оскільки позивачем не доведено, що зазначені витрати були безпосередньо пов`язані з такими викликами. Самі по собі квитанції (чеки) на придбання пального, не є достатнім підтвердженням понесених збитків чи витрат про які зазначає позивач. Також є необґрунтованими та не підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги про стягнення витрат на оплату вартості транспортування арештованого транспортного засобу у розмірі 1500,00 грн. та зберігання автомобіля на штраф майданчику, оскільки рішення щодо арешту належного позивачу транспортного засобу та поміщення його на штраф майданчик на зберігання приймалося посадовою особою органу досудового розслідування, в межах кримінального провадження № 12019230040002141 від 01.07.2019 року і не залежало від дій відповідача [PERSON] . Необґрунтованими є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача доходу, який позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода), оскільки позивачем не доведено, що ці доходи не є абстрактними, а чи дійсно були б ним отримані. Сама по собі наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу не є підставою для його стягнення, оскільки позивач не надав доказів вжиття ним реальних заходів для отримання зазначеного прибутку та наявності всіх необхідних умов (укладених договорів, заявок на перевезення тощо). Матеріали справи не містять підтверджень того, що за відсутності факту простою транспортний засіб обов`язково був би задіяний у господарській діяльності, а позивач мав би реальну можливість отримати прибуток у заявленому розмірі. Крім того позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт здійснення ним підприємницької діяльності, а також використання транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] з метою отримання прибутку. Таким чином, вартість завданих позивачу збитків становить 27578,92 грн. (57380,26 грн. - 25331,94 грн. - 1500,00 грн. - 1060,00 грн. 1909,40 грн). На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 27578,92грн. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 768,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. Повний текст рішення складено - 26.01.2026 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial