Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

24 вересня 2025 року представник позивача ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 34 938,64 грн та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено Договір № TDB.2020.0991.1649 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Згідно з п. 1.1 Кредитного договору, цей Договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «МЕГАБАНК». Підписання Сторонами цього договору вважається одночасно підписанням Правил, у зв`язку з чим Правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню. Договір разом з Правилами, Тарифами на послуги Банку (Додаток № 1 до Договору), далі Тарифи, вступають в силу для Сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір. Також, відповідач своїм підписом підтвердив, що з умовами Договору (з урахуванням Правил, які розміщені на офіційному сайті Банку www.todobank.com та/або www.megabank.ua, та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний (п. 4.8. Кредитного договору). Відповідно до умов пункту 1.2. Кредитного договору Банк на підставі отриманої від Клієнта Заяви-анкети встановленого зразка відкрив Клієнту Картковий рахунок-1 у гривні, Картковий рахунок-2 в доларах США, Картковий рахунок-3 в Євро та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Картковий рахунок-1 обслуговується за дебетово-кредитною схемою, Картковий рахунок-2 та Картковий рахунок-3 за дебетовою схемою. У подальшому Банк свої зобов`язання перед Клієнтом за Кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши Доступний ліміт кредитної лінії у межах Максимального ліміту кредитної лінії на Картковий рахунок-1 Клієнта і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах Доступного ліміту кредитної лінії, визначеного Кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами Доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією Відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку Позичальника станом на 03 вересня 2024 року у Позичальника сформувалась заборгованість перед Банком у розмірі 34 938,64 грн, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) 9 790,02 грн, заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) 25 148,62 грн. 03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача боржника за Кредитним договором № TDB.2020.0991.1649 від 27 лютого 2020 року. 27 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, за умовами якого до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до відповідача боржника за Кредитним договором № TDB.2020.0991.1649 від 27 лютого 2020 року. На підставі викладеного позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути заборгованість за кредитним договором у заявленому розмірі. (а.с. 2-17) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с. 87-88) 29 жовтня 2025 року судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» в повному обсязі, зазначивши при цьому, що отримання ним кредитних коштів не підтверджене належними доказами, які підтверджують перерахування певної суми у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та Фінансову звітність». Також зазначив, що позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про відступлення права вимоги саме до відповідача. Вважає, що витрати на правову допомогу, заявлені позивачем не є співмірними із ціною позову, складністю справи та виконаних адвокатом робіт. (а.с. 106-111) 04 грудня 2025 року судом отримано відповідь на відзив, в якому представник позивача ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначивши при цьому, що відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що, начебто, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують надання Відповідачу кредитних коштів. Проте, вказане твердження є хибним і не відповідає фактичним обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, адже у матеріалах справи містяться виписки з особового рахунку позичальника, які є належним доказом підтвердження видачі кредиту та відповідають основним вимогам щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, встановленим Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України». Окремо зауважує, що у матеріалах справи наявні копії Договору № TDB.2020.0991.1649 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії від 27 лютого 2020 року, Заяви-анкети на відкриття рахунку та видачу платіжної картки, Паспорту споживчого кредиту, Додатку №1 «Тарифний пакет «todobank» до Кредитного договору. Усі зазначені документи містять підпис Боржника, що вказує про його волевиявлення на отримання кредиту. Крім того, до Позовної заяви були додані виписки по рахунку: Виписки по особовому рахунку [PERSON] з 07 лютого 2020 року по 02 грудня 2022 року, що сформовані у програмному комплексі Акціонерного товариства «МЕГАБАНК»; копія Виписки по особовому рахунку [PERSON] з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року, що сформована у програмному комплексі Національного банку України (Єдина інформаційно-облікова система НБУ). У зазначених виписках відслідковується, що [PERSON] активно використовував отриману картку, у тому числі здійснював погашення кредиту. Отже, здійснюючи часткове погашення заборгованості, Відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання Кредитного договору. У відзиві на позовну заяву вказано, що, начебто, Позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо відступлення права вимоги. Проте, Відповідач нічим не обґрунтовує свою позицію, не наводить жодних доводів чи посилань на чинне законодавство. Цей аргумент зводиться до одного речення, але чому саме так вважає Відповідач незрозуміло. Відповідач в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України щодо необхідності доведення обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх заперечень, не надав жодного доказу на підтвердження своїх доводів щодо, начебто, недоведення Позивачем факту переходу права вимоги. У свою чергу, Позивачем, для підтвердження переходу прав вимоги до боржника [PERSON] щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором були надані належні та допустимі докази, зокрема протокол аукціону, договори про відступлення прав вимоги, витяги з реєстрів договорів, права вимоги за якими відступаються та Боржників/Дебіторів за такими договорами, платіжні інструкції, та додатково Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, Витяги із Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензії для здійснення діяльності з надання фінансових послуг. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» є правонаступником Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» за кредитними договорами, укладеними з клієнтами (фізичними особами) про надання споживчих кредитів. До Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло, зокрема, і право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № TDB.2020.0991.1649 від 27.02.2020 року. (а.с. 120-130) 19 грудня 2025 року судом отримано заперечення у справі, в якому відповідач [PERSON] наголошує на відсутність доказів про підтвердження отримання ним кредитних коштів, наявної заборгованості та відсутність доказів про перехід права вимоги у позивача до відповідача.(а.с.136-142) У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. (а.с. 145-146) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В ході судового розгляду судом встановлено, що 27 лютого 2020 року між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] укладений договір № TDB.2020.0991.1649 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. За умовами п. 1.1 Договору договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «МЕГАБАНК». Підписання сторонами цього договору вважається одночасно підписанням Правил, у зв`язку з чим Правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню. Договір разом з Правилами, Тарифами на послуги Банку (Додаток № 1 до Договору), далі Тарифи, вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір. Відповідно до умов п. 1.2 Договору Банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, поточний рахунок № [NUMBER] в доларах США, поточний рахунок № [NUMBER] в Євро, на підставі отриманої від клієнта заяви-анкети, встановленого зразка, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи. Картковий рахунок-1 обслуговується за дебетово-кредитною схемою, Картковий рахунок-2 та Картковий рахунок-3 за дебетовою схемою. Пунктом 1.3 Договору визначено, що картка використовується для отримання/внесення готівкових коштів, оплати товарів і послуг, а також з метою здійснення інших операцій, передбачених умовами договору та/або чинним законодавством України і не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності. Згідно з п. 1.4 Договору Банк має право надавати клієнту на Картковий рахунок -1 кредит (встановити Доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії) в сумі та на умовах визначених договором. Кредит використовуються клієнтом на споживчі цілі. Операції на картковий рахунок -1 проводяться з урахуванням встановленого доступного ліміту кредитної лінії. Згідно з п. 2.1 Договору Банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з картковою рахунку -1 платежів клієнта здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії. Пунктом 2.2 Договору встановлені умови кредитування, зокрема розмір максимального ліміту кредитної лінії 200 000,00 грн, пільговий період для нарахування процентів по заборгованості, що виникла внаслідок здійснення операцій в торгово-сервісних мережах, до 62 днів, процентна ставка за користування Доступним лімітом кредитною лінією по операціям, які здійснені в торгово-сервісних мережах у пільговий період з дати першого зняття коштів (фіксована), 0,0001% річних, процентна ставка за користування Доступним лімітом кредитної лінії по операціям, які здійснені в торгово-сервісних мережах (фіксована), і складає 56,00 % річних у тарифі todobank та 48,00 % річних у тарифі todobank+, процентна ставка за користування кредитною лінією по операціям зняття готівки в термінальних пристроях - POS-термінал, банкомат (фіксована) і складає 56,00 % у тарифі todobank та 48,00 % річних у тариф todobank+, кінцевий строк до якого має бути погашена заборгованість за кредитною лінією у повному обсязі до 26 лютого 2021 року. Відповідно до п.п. 2.3., 2.4. Договору клієнт на власний розсуд вирішує питання стосовно доступним лімітом кредитної лінії. Сплата процентів передбачених умовами Договору за користування Доступним лімітом кредитної лінії, здійснюється Клієнтом у разі його використання (повністю та/або частково). Згідно з п. 2.5 Договору розмір Доступного ліміту кредитної лінії може бути змінений (збільшений та/або зменшений) в межах Максимального ліміту кредитної лінії, у порядку передбаченому Правилами. Положеннями п. 2.6 Договору встановлено, що нарахування процентів на залишок коштів на Карткових рахунках, за користування Доступним лімітом кредитної лінії та у разі виникнення заборгованості на суму несанкціонованого овердрафту здійснюється згідно Правил та Тарифів. Пунктом 3.1.2 Договору визначено, що Клієнт зобов`язаний при користуванні Доступним лімітом кредитної лінії: щомісячно, не пізніше Розрахункової дати місяця, наступного за звітним, сплатити мінімальний обов`язковий платіж, в т.ч проценти та інші обов`язкові платежі передбачені Договором у розмірі, визначеному Тарифами, шляхом забезпечення надходження цих коштів на Картковий рахунок-І; погасити заборгованість та Доступним лімітом кредитної лінії до настання кінцевого строку сплати цієї заборгованості. Відповідно до п. 4.2 Договору використання і обслуговування Карткових рахунків та Картки регулюється цим Договором, нормативними документами платіжних систем VISA International та MasterCard Worldwide та законодавством України. Підписавши власноруч Договір відповідач підтвердив, що один примірник цього Договору із додатками, Картка та ПІН-код до неї, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, ним отримані під підпис. З реальною річною процентною ставкою та загальною вартістю кредиту на дату укладення Договору, у письмовій формі відповідач ознайомлений. Строк дії Договору набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом 99 років, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. У випадку якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього Договору сторони не повідомили одна одну про його припинення, Договір продовжує свою дію на кожний наступний календарний рік. Закінчення строку Договору не звільняє Клієнта від відповідальності за його порушення. (а.с. 20-21) Також, в матеріалах справи наявна Заява-анкета на відкриття рахунків та видачу платіжної картки, що підписана власноруч [PERSON] з якої вбачається, що датою отримання картки є 03 березня 2020 року. (а.с. 22) Як вбачається із виписок по особовому рахунку [PERSON] за період з 27 лютого 2020 року по 02 грудня 20222 року та з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року АТ «МЕГАБАНК» свої зобов`язання за Договором № TDB.2020.0991.1649 від 27 лютого 2020 року виконувало належним чином, надаючи відповідачу кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених Договором, а відповідач користувався кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії та здійснював часткове погашення заборгованості. (а.с. 25-43) З Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № TDB.2020.0991.1649 від 27 лютого 2020 року станом на 03 вересня 2024 року, що складена АТ «МЕГАБАНК» вбачається, що свої зобов`язання відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 34 938,64 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом 9 790,02 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 25 148,62 грн, що також відображено у виписках по рахунку за період з 27 лютого 2020 року по 02 грудня 20222 року та з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року АТ «МЕГАБАНК» . (а.с. 25-43, 34) Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року 03 вересня 2024 року між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до боржників та до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за Кредитним договором № TDB.2020.0991.1649 від 27 лютого 2020 року у загальному розмірі 34 938,64 грн, з яких: основний борг 9 790,02 грн, відсотки 25 148,62 грн, що підтверджується протоколом електронного аукціону, договором відступлення прав вимоги, платіжною інструкцією № 66895 від 31 липня 2024 року, витягом з Додатку № 1 до Договору № GL1N426240, що підписаний сторонами договору, скріплений печатками та містить інформацію про боржника та інформацію за кредитним договором. (а.с. 47-52) 27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» укладено Договір №1/12 про відступлення прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, Зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору. Права вимоги, що відступаються за цим Договором належать первісному кредитору на підставі договору від 03 вересня 2024 року № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором Боржників АТ «МЕГАБАНК» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року (п. 1 Договору), що підтверджується договором, платіжними інструкціями № 1074 від 27 грудня 2024 року, № 1091 від 31 січня 2025 року, № 1822 від 22 вересня 2025 року та витягом з Додатку № 1 до Договору № 1/12, що підписаний сторонами договору, скріплений печатками та містить інформацію про боржника та інформацію за кредитним договором. (а.с. 55-58) Таким чином, відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Договору №1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27 грудня 2024 року, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за Кредитним договором TDB.2020.0991.1649 від 27 лютого 2020 року у загальному розмірі 34 938,64 грн, з яких: основний борг 9 790,02 грн, відсотки 25 148,62 грн. (а.с. 58) Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем на момент звернення позивача до суду матеріали справи не містять та не були надані відповідачем при розгляді справи по суті. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Згідно ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У договорі, що укладений з відповідачем, сторонами погоджено всі його істотні умови. Договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався. При дослідженні наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписок по рахунку за кредитним договором з усіма його складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначені розрахунок та банківські виписки по рахунку зроблено у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та підтверджують порушення відповідачем обов`язків щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування цими коштами. Відступлення права вимоги підтверджується договорами, платіжними інструкціями про оплату права вимоги, витягами з Додатків до договорів, які містять інформацію про відповідача (його прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер договору, суму заборгованості). Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Доводи відповідача щодо відсутності доказів про підтвердження отримання ним кредитних коштів, наявної заборгованості та відсутність доказів про перехід права вимоги у позивача до відповідача судом відхиляються, як такі, що не знайшли свого підтвердження. Отже, вирішуючи спір, суд, оцінивши надані докази та встановивши, що відповідач не виконав взяті на себе грошові зобов`язання, не сплатив заборгованість за укладеним договором, ні новому, ні попереднім кредиторам, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у заявленому розмірі, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При поданні позову представником позивача заявлено вимогу про відшкодування йому за рахунок відповідача понесених судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11 200,00 грн. Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного. За ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх. На підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу до позовної заяви було долучено: договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01 липня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 5817, видане на ім`я Журавльова Станіслава Георгійовича, ордер на надання правничої допомоги від 11 серпня 2025 року серії АЕ № 1414107, витяг з реєстру боржників від 21 липня 2025 року, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12126625 від 14 серпня 2025 року, з яких вбачається, що адвокатським об`єднанням були надані такі види правничої допомоги: - проведення юридичного та фінансового аналізу 1 боржника 1 200,00 грн; - складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з 1 боржника 10 000,00 грн. Загальна вартість послуг правничої допомоги складає 11 200,00 грн. (а.с. 18-19, 62-69) Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного. Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Так, у своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Разом з тим, суд враховує, що позовні вимоги ґрунтуються на праві грошової вимоги, що виникло з правочину, укладеного у письмовій формі. За своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною. Справа є малозначною, її розгляд здійснено судом в судовому засіданні без присутності учасників справи. Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, обєктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 11 200,00 грн є необґрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат. Враховуючи обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн, оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, обєм справи та зміст процесуальних дій, вчинених адвокатом. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 2 422 грн 40 к., яка сплачена позивачем за подання позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного

Outcome: approved