Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади села Трибоківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] у с. Трибоківці Львівського (колишнього Жидачівського) району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] та визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,4056 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЛВ №042984 від 26.03.2001. Обґрунтування позиції сторін. В обґрунтування вимог представник позивача [PERSON] , адвокат Яременко І.О., посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,4056 га, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія 1-ЛВ №042984 від 26.03.2001. Згідно довідки Бібрської міської ради №288 від 08.07.2025, [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , однак фактично із 1995 року постійно проживала однією сім`єю із [PERSON] у [ADDRESS] до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . [PERSON] здійснював догляд за [PERSON] , займався її похороном та прийняв спадщину після її смерті, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Оскільки [PERSON] заповіту не залишала, то спадкування відбулося за законом. [PERSON] була одинокою жінкою, а тому на момент її смерті не було осіб, які б могли спадкувати за законом у спосіб передбачений ст.ст. 1261-1263 ЦК України. [PERSON] проживала по сусідству неподалік позивача, на старість хворіла, а тому у 1995 році позивач забрав її до себе, де вона постійно проживала із ним однією сім`єю аж до моменту своєї смерті. Оскільки позивач постійно проживав однією сім`єю із [PERSON] на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв. Юридично спадщину він не оформив, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру. Згодом позивач вирішив юридично оформити спадщину, але оскільки оригінал правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачено (у позивача наявна тільки ксерокопія), то представник позивача звернувся із адвокатським запитом у Відділ № 5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, щоб отримати інформацію про наявність у [PERSON] земельних ділянок на території Баковецької сільської ради. Довідкою від 30.01.2025 повідомлено про те, що згідно книги реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області. на підставі рішення XIII сесії III-го скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000 під №226 за [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії 1-ЛВ № 042984 від 26.03.2001. Реєстраційний номер 484. Площа земельної ділянки 1,4056 га. 23.07.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив йому, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належали померлій і є спадковим майном. Окрім того, місце реєстрації проживання позивача відмінне від місця реєстрації проживання спадкодавця на час її смерті, саме тому для юридичного оформлення спадщини, позивачу необхідно встановити факт проживання однією сім`єю спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 04.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 26.09.2025 /а.с.18-19/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.09.2025 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 04.11.2025 /а.с.26-27/. 04.11.2025 у зв`язку з першою неявкою представника відповідача справу розглядом відкладено на 04.12.2025 /а.с.33-34/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 04.12.2025 у зв`язку з клопотанням представника позивача справу розглядом відкладено на 15.01.2026 /а.с.39/. 15.01.2026 цивільна справа №443/1503/25 за позовом [PERSON] до територіальної громади села Трибоківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, призначена на 15.01.2026 о 12 год 00 хв знята з розгляду у зв`язку з тим, що відповідно до повідомлення ПрАТ "Львівобленерго" на період з 15.01.2026 10 год 00 хв до 17 год 00 хв стабілізаційні відключення світла (застосування ГПВ) /а.с.45/. Розгляд справи по суті відбувся 26.01.2026 за участі позивача [PERSON] , представника позивача адвоката Яременка І.О., а також свідка [PERSON] .. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Яременко І.О., позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позові. В судовому засіданні позивач [PERSON] , будучи допитаним в якості свідка, та свідок [PERSON] пояснили, що [PERSON] та мама [PERSON] разом були вивезені в Німеччину під час [PERSON] світлової війни та коли повернулись в Україні то проживали разом по сусідству та дружили. [PERSON] постійно приходила до них в гості. У 1995 році у [PERSON] розвалився будинок, і оскільки вона була одинокою жінкою, то позивач її забрав проживати до себе. Мати позивача разом із [PERSON] проживали разом в одній кімнаті, [PERSON] віддавала всю пенсію їм, оскільки вони купляли продукти харчування, ліки, тощо. Вели спільний побут. Підтвердили, що [PERSON] постійно проживала із позивачем однією сім`єю у с. Трибоківці Львівського (колишнього Жидачівського) району Львівської області із 1995 року до смерті [PERSON] , що наступила [INFO] . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.05.2001, [PERSON] померла [INFO] у віці 94 роки, про що зроблено відповідний запис №4 /а.с.9/. Відповідно до довідки №288 від 08.07.2025 виданої виконавчим комітетом Бібрської міської ради Львівської області, [PERSON] , 1907 року народження, постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , однак фактично постійно проживала однією сім`єю із [PERSON] , із 1995 року у [ADDRESS] , до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . [PERSON] здійснював догляд за [PERSON] , займався її похороном та прийняв спадщину після її смерті, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Заборони та арешту на спадкове майно, яке належало [PERSON] немає /а.с.10/. Відповідно до довідки №381 від 03.12.2025 виданої виконавчим комітетом Бібрської міської ради Львівської області, будинок в [ADDRESS] у якому була зареєстрована [PERSON] перебував у аварійному стані, а тому починаючи з 1995 року [PERSON] фактично проживала однією сім`єю із [PERSON] у [ADDRESS] до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . [PERSON] здійснював догляд за [PERSON] , займався ї похороном та прийняв спадщину після її смерті, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Заборони та арешту на спадкове майно, яке належало [PERSON] немає /а.с.38/. Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79903912 від 30.01.2025, за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.11/. Відповідно до довідки Відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.01.2025 №169/15-25, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Баковецькій сільській раді, на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ-го демократичного скликання Жидачівської районної Ради народних депутатів від 22.09.2000 № 226, на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ 042984 від 26.03.2001, реєстраційний номер 484. Площа земельної ділянки 1,4056 га. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування на вищезгадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано /а.с.12/. Згідно з ксерокопією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042984 від 26.03.2001, [PERSON] на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ-го демократичного скликання Жидачівської районної Ради народних депутатів від 22.09.2000 № 226 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,4056 га в межах згідно планом, розташовану на території Баковецької сільської ради, реєстраційний номер 484 /а.с.13/. Листом приватного нотаріуса Посацької А.О. №49/02-31 від 23.07.2025 [PERSON] відмовлено у заведенні спадкової справи, оскільки при огляді документів виявлено, що у останнього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке він має намір успадкувати /а.с.15/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією родиною. У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК УРСР). Статтею 549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю у с. Трибоківці Львівського (колишнього Жидачівського) району Львівської області, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до моменту смерті останньої, що наступила [INFO] , підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також показами свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Встановлення вищевказаного юридичного факту має для позивача юридичне значення, оскільки дає йому можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] .. Зважаючи на те, що [PERSON] померла [INFO] , тобто під час дії ЦК УРСР від 18.07.1963 і спадщина після їх смерті ніким прийнята не була, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який вступив у дію 01.01.2004, [PERSON] будучи спадкоємцем четвертої черги на підставі ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину у виді права на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,4056 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЛВ №042984 від 26.03.2001, у встановленому законом порядку проте юридично її не оформив. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved