Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла на розгляд заява [PERSON] , заінтересовані особи: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сохацька Олена Володимирівна, [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить встановити факт родинних відносин, а саме що заявниця є донькою [PERSON] . Заяву обґрунтовує тим, що вона та заінтересована особа [PERSON] є його рідними доньками, після смерті батька [INFO] виникла необхідність оформлення спадкових прав, однак у поданих нотаріусу документах виявлено розбіжності у написанні імені батька ( [PERSON] ), що унеможливлює підтвердження родинного зв`язку в позасудовому порядку, у зв`язку з чим заявниця вважає за необхідне встановити відповідний юридичний факт у судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2025 року справу передано судді Балацькій О.Р. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року зазначена заява прийнята до розгляду, відкрито окреме провадження у цій справі з повідомленням (викликом) учасників справи. Від представника заінтересованої сторони [PERSON] адвоката Коновалової А.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтверджує обставини, викладені в заяві та не заперечує проти її задоволення. Від заінтересованої особи приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сохацької О.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності на підставі поданих заявницею документів. Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило. Відповідно ч. 2 ст. 247, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин Суд встановив, що заявниця та заінтересована особа [PERSON] є доньками померлого [PERSON] , але через розбіжності у написанні імені у документах батька виникла необхідність судового встановлення факту. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку зі смертю батька заявниця звернулась до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Сохацької О.В. для оформлення спадщини та подала документи, що підтверджують родинні відносини та право на спадкове майно. При цьому з`ясовано, що у свідоцтві про смерть ім`я померлого зазначено як « [PERSON] » (а.с.7), у паспорті заявниці по-батькові зазначено « [PERSON] » (а.с.3-4), у свідоцтві про шлюб батьків « [PERSON] » (а.с.11), у той час як у рішенні Рівненського міського суду від 13.02.1991 у справі № 2-535/1991 було встановлено, що трудова книжка, видана на ім`я « [PERSON] » і в подальшому виправлена на « [PERSON] », належить громадянину [PERSON] (а.с. 12), а також у закордонному паспорті СРСР 1989 року прізвище, ім`я та по батькові померлого зазначені як « [PERSON] » (а.с.10). Судом також встановлено, що у зазначених документах є ідентичні дані щодо дати народження, місця реєстрації, даних матері та інших обставин, що свідчить про належність усіх документів одній особі, незважаючи на різницю у написанні імені. Зазначені обставини підтверджують наявність родинного зв`язку між заявницею та померлим, а спірні правовідносини полягають у необхідності встановлення факту родинних відносин для реалізації заявницею права на спадкування та оформлення спадкового майна, оскільки наявні розбіжності в імені батька у документах унеможливлюють підтвердження родинного зв`язку в позасудовому порядку, а іншого способу підтвердження такого факту заявниця не має. Суд встановив, що між учасниками справи спірних правовідносин не виникло, оскільки заінтересовані особи не заперечують проти задоволення заяви, що підтверджується їхніми заявами. ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 174 Податкового кодексу України оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав, якщо ці особи належать до кола спадкоємців, які зазначені в ст. 1261 ЦК України, вони оподатковуються за нульовою ставкою. Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Суд зазначає, що у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення, суд повинен встановити наявність або відсутність обставин, що є підставою для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, на підставі доказів, поданих сторонами. У даній справі заявниця просить встановити факт родинних відносин (донька батько), оскільки у поданих нотаріусу документах виявлено розбіжності в написанні імені померлого ( [PERSON] / [PERSON] ), що унеможливлює підтвердження родинного зв`язку в позасудовому порядку. Водночас суд вважає, що розбіжності у написанні імені в різних документах не можуть бути підставою для відмови у встановленні факту родинних відносин, якщо інші дані документів підтверджують належність їх одній особі. Суд виходить із того, що у наданих документах є ідентичні істотні реквізити, зокрема: дата народження, місце реєстрації, дані матері, дані про місце роботи, відомості, які прямо вказують на одну й ту ж особу, а також наявність рішення суду, яким встановлено належність трудової книжки цій особі. Такі збіги в даних виключають можливість того, що йдеться про різних осіб, а розбіжність у написанні імені має характер описки або різного варіанту транслітерації/запису імені. Крім того, суд бере до уваги, що у справах про встановлення фактів родинних відносин суд вправі встановлювати факт, якщо це безпосередньо породжує юридичні наслідки (п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995), а саме для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину та оформлення спадкового майна. При цьому суд вважає, що у заявниці відсутній інший спосіб підтвердження родинного зв`язку, оскільки встановлення родинних відносин поза судом неможливе через наявні розбіжності в імені у документах. Суд також зазначає, що між учасниками справи відсутній спір, оскільки заінтересовані особи не заперечують проти задоволення заяви, про що свідчать подані ними заяви про розгляд справи за їх відсутності. Таким чином, окреме провадження є допустимим, а рішення у такій справі приймається з метою встановлення юридичного факту, а не вирішення спору. Враховуючи викладене, суд вважає, що надані заявницею документи у сукупності є достатніми для встановлення факту родинних відносин між заявницею та померлим, оскільки вони підтверджують належність усіх документів одній особі, незважаючи на різницю у написанні імені. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом та у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник звернулася із заявою про встановлення факту, що для неї має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved