Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 344048-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 06.09.2021 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 344048-КС-003 про надання кредиту. 06.09.2021 відповідач [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 344048-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивач направив відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-7134, на номер телефону (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 06.09.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 344048-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 14000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Зазначає, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 14000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 28456,10 грн., яка утворилась станом на 09.10.2025, а також стягнути понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору. 02.12.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільний справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 17.12.2025 о 15 год. 00 хв. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано з АТ КБ «Приватбанк» письмові докази. 17.12.2025 судове засідання відкладено на 20.01.2026 о 15 год. 00 хв. 25.12.2025 на виконання ухвали суду від АТ КБ «Приватбанк» до суду надійшли запитувані докази. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подала, своїми процесуальними правами скористалася на власний розсуд. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.09.2021 відповідач [PERSON] заповнила клієнта у ТОВ «Бізнес позика». ТОВ «Бізнес позика» 06.09.2021 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 344048-КС-003 про надання кредиту (а.с. 28-29). 06.09.2021 відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 344048-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с. 30-31). 06.09.2021 між позивачем ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 344048-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.26-27). Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направлено відповідачу [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-7134, на номер телефону (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий відповідачем було введено/відправлено під час підписання кредитного договору, що підтверджується візуальною формою послідовності дій Клієнта (а.с. 32). 06.09.2021 відповідач підписала одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані виходячи із обраних відповідачем умов кредитування. Відповідно до п. 2 Договору № 344048-КС-003 від 06.09.2021 про надання кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 14000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту - 24 тижні, термін дії договору - до 21.02.2022. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,86796429 процентів в день, комісія за надання кредиту становить 2100,00 грн. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. У пункті 15 Кредитного договору «Юридична адреса та реквізити сторін» у графі «Позичальник» містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса, номер телефону, адреса, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності «G-7134». З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому, одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що Договір № 344048-КС-003 від 06.09.2021 про надання кредиту укладений у спосіб визначений чинним законодавством України, матеріали справи інформації про визнання такого договору судом недійсним не містить. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало у повному обсязі та надало відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 14000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується наданою АТ КБ «ПриватБанк» випискою по рахунку відповідача та документом про перерахування коштів (а.с. 34). Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно із розрахунком заборгованості, наданого позивачем, відповідач станом на 14.10.2025 має заборгованість за Договором № 344048-КС-003 від 06.09.2021 про надання кредиту на загальну суму 28456 грн. 10 коп., з яких: 12324,04 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 14779,26 грн. сума прострочених платежів по процентах; 1352,80 грн. - сума прострочених платежів за комісією(а.с. 12-22). Відомостей про добровільне виконання відповідачем зобов`язань за Договором № 344048-КС-003 від 06.09.2021 про надання кредиту матеріали справи не містять. Отже відповідач свої зобов`язання за Договором № 344048-КС-003 від 06.09.2021 про надання кредиту належним чином не виконала. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивачем обґрунтовано нараховано заборгованість у сумі 28456,10 грн. Оскільки відповідач не сплатила заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростувала обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 11). Таким чином, з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved