Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Зарудній О.В., пред`явила позов до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову зазначає, що позивач вона є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», де в неї були відкриті картка для виплат № [NUMBER] та кредитна картка № [NUMBER] . Вона 29.11.2024 мала намір зайти в застосунок «Приват 24», щоб перевірити, чи було нараховано заробітну плату, однак, виявила, що здійснити вхід у зазначений застосунок зробити не може. Після чого, вона звернулася до місцевого відділення АТ КБ «ПриватБанк» у м. Надвірна Івано-Франківської області, де їй повідомили, що 28.11.2024 о 13 год. 11 хв. шахрайськими діями було взято кредит і знято кошти з її кредитної картки № [NUMBER] у сумі 11 361,84 грн, після чого було змінено номер кредитної картки на [NUMBER] . Того ж дня, 28.11.2024 о 17 год. 40 хв., з карти № [NUMBER] було знято грошові кошти у сумі 28 466,63 грн. Кім того, з карти для виплат о 17 год. 40 хв. шахрайськими діями було викрадено 15 075 грн заробітної плати. Під час спілкування з працівником відділення банку, остання їй повідомила, що вказані махінації були проведені шахраями, які змінили її номер телефону на інший, після чого змінили пароль для входу в додаток «Приват 24». Потім 03.12.2024 вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення. За цим фактом відкрито кримінальне провадження, яке перебуває на стадії досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024091200000483 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 19.12.2024, після звернення до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, вона звернулася із заявою до місцевого відділення АТ КБ «ПриватБанк» у м. Надвірна Івано-Франківської області з проханням не знімати з її кредитної картки відсотки та платежі за користування коштами, які були викрадені, до закінчення розслідування кримінального провадження. Однак, не дивлячись на це, АТ КБ «ПриватБанк» продовжувало стягувати відсотки за користування кредитними коштами, які були викрадені шахрайським шляхом без її відома. Зазначає, що 31.01.2025 вона надіслала заяву до АТ КБ «ПриватБанк», в якій просила повернути безпідставно списані кошти в сумі 81 229,11 грн на її банківську карту. У відповіді банку, яка надійшла 11.02.2025, зазначено, що банк не може повернути кошти з тих підстав, що «переказ коштів з карток був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Іnternet Ваnking Приват24 (далі - Приват24). Вхід в Приват24 був здійснений під «Вашою» авторизацією. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів». Враховуючи те, що банк добровільно не погодився повертати кошти на її рахунок і навіть не захотів зупинити нарахування відсотків та пені за викраданні шахрайським шляхом кредитні кошти, і оскільки їй дзвонили співробітники банку та вмовляли сплатити наявний борг, вона вже не могла все це пояснювати та сплатила увесь борг у сумі 109 000 грн. Вона є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом. У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну сумі на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. У разі помилкового переказу з рахунка неналежного платника, що стався з вини банку, цей банк зобов`язаний переказати за рахунок власних коштів суму переказу на рахунок неналежного платника, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня помилкового переказу до дня повернення суми переказу на рахунок неналежного платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійснення розрахункових операцій за допомогою платіжних інструментів та створення системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Враховуючи викладене, вбачається наявність факту порушення її прав, вона не мала наміру та волевиявлення на отримання кредитних коштів та їх використання, і своїми діями чи бездіяльністю не сприяла розголошенню особистих даних, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, третіх осіб на вчинення таких дій не уповноважувала. Як тільки вона дізналась про неможливість входу в додаток «Приват24», одразу звернулася до місцевого відділення банку та до правоохоронних органів. Більше того, працівнику банку було відомо, про що останній її повідомив, що вхід в її акаунт 28.11.2024 у систему Приват24 було здійснено іншою особою та з використанням іншого технічного засобу, який не є типовим для неї, з метою отримання кредиту від її імені та виведення коштів із карти для виплат. Вказує, що зібрані по справі докази дають підстави для висновку, що вона своїми діями не сприяла здійсненню вказаних банківських операцій. Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можна стверджувати, що зняття коштів відбулось з вини клієнта банку. При цьому належних доказів на спростування вищезазначених обставин та, навпаки, підтвердження списання банком цих коштів з відома власника рахунків, банком надано не було у відмові на повернення коштів. Посилаючись на викладене просила стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на її користь 109 000 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що банк не погоджується з позовними вимогами. Управління безпеки по Західному макрорегіону ГО по зверненню клієнта [PERSON] щодо несанкціонованого списання 28.11.2024 з її карт [NUMBER], [NUMBER] коштів в загальній сумі 42 713 грн. (+комісія) 13.12.24 проведено службову перевірку. Відповідні звернення (інцидент) зареєстровано, а саме 02.12.24, щодо того, що з карти списано кошти без її підтвердження, без її підтвердження оформлено кредит на сайті Розетка. Встановлено, що 28.11.2024 на сайті RozetkaPay (термінал X1111RJ2) по кредитній карті 4149439045433715 заявника оформлено кредит «Оплата частинами», договір №24112837607930, на суму 79 533 грн для придбання товару, проведено списання першого платежу: 28.11.2024 - 11 361,84 грн. Згідно виписки по кредитній карті [NUMBER] заявника (договір SAMDN79000236584216, перевипущена 28.11.2024 17:38:17 через Приват24, 22.12.2023 встановлено кредитний ліміт 80 000 грн.) кошти в сумі 27 637,50 грн. (+комісія) через Приват24 переведені на карту [NUMBER] (емітент RAIFFEISEN BANK JSC) 28.11.2024 17:40:25. Згідно виписки по карті для виплат [NUMBER] заявника (договір SAMDNWFC00023560514) кошти в сумі 15 075 грн (+комісія) через Приват24 переведені також на карту [NUMBER] (емітент RAIFFEISEN BANK JSC) 28.11.2024 17:30:04. Оскільки карта [NUMBER] належить сторонньому банку, встановити отримувача коштів на стороні «ПриватБанку» не надається можливим. Емітенти карток надають інформацію про власників тільки на відповідні запити (ухвали) правоохоронних органів в рамках ЄРДР. За інформацією https://ccstat.privatbank.ua, рахунок [NUMBER] відправника заблоковано після проведення платежів 28.11.2024 17:48:52, рахунок [NUMBER] також після проведення платежів 28.11.2024 17:48:56. Аналізом логів входів за 27-28.11.24 в «Приват24» під акаунтом клієнта [PERSON] відбулися входи з не типового для клієнта девайса (додаток) 41859748 [NUMBER] [NUMBER] 27.11.24 07:57:53 TABLET SMS908E|SAMSUNG ANDROID 9, MOBILE 9220F23262DF618B, 41859748 [NUMBER] [NUMBER] 28.11.24 16:04:12 SMARTPHONE IOS, 17.6 MOBILE SAFARI, 41859748 [NUMBER] [NUMBER] 28.11.24 16:33:13 PHONE SMS908E|SAMSUNG ANDROID 9, MOBILE 9220F23262DF618B. Типовий для клієнта 41859748 [NUMBER] [NUMBER] 24.11.24 21:45:43 PHONE 21061119DG|REDMI ANDROID 13, MOBILE 18C34C72E77E91D0. Наявна інформація з «Архіву повідомлень», а саме «IVR-опитування системи «Confirm Service» (Сервісу підтвердження операцій) клієнта, де зафіксовано авторизпацію в Приват24 27.11.24 07:57:16,[NUMBER] P24AOS2, авторизацію в Приват24 28.11.24 16:03:48 [NUMBER], зміну логіна 27.11.24 08:00:04 [NUMBER] P24AOS2, пароль не змінювався, а отже немає інформації і про використання PIN-коду однієї з діючих карток клієнтки для зміни пароля на вхід в обліковий запис. Тобто, в цьому випадку можна вважати, що зміни статичного пароля входу в обліковий запис не відбувалося, акаунт заблоковано після проведення платежів. За інформацією вибірки «FINNUM» встановлено, що фінансовий номер [NUMBER] заявника змінено 27.11.24 08:00:21 через Приват24 на [NUMBER]. Відповідно до наявної інформації заявок POPMOB (вибірка поповнення мобільних номерів телефонів) номер телефону [NUMBER] через сервіси «ПриватБанку» за період 2023-2024 не поповнювався. Телефон [NUMBER] згідно ЄКБ числиться за заявником, зв`язок відсутній, внесений в список обмежень. Також 27.11.2024 08:35:28 через Приват24 отримано виписку по карті заявника з інформацією про клієнта, яка була використана 28.11.2024 при підтвердженні платежів через 3700 невстановленою особою. Згідно комплексу «відеоматеріали АТМ» зняття коштів з карти [NUMBER] в банку не зафіксовано, внесена в список скомпроментованих карт. Згідно проведеного аналізу випливає, що авторізація в акаунті Приват24 клієнта відбулася 27.11.24 після того, як сам клієнт розголосив свій логін та пароль в Приват24 шахраям, після чого самостійно підтвердив авторізацію в Приват24 через дзвінок банку, який надійшов 27.11.24 07:57:16 в IVR-виклику на фінансовий номер [NUMBER] мобільного телефону клієнта, з натисканням цифри 1, що збігається з часом входу в акаунт Приват24 клієнта з пристрою SM-S908E|SAMSUNG, який належить шахраям. Тобто повідомив стороннім особам-шахраям інформацію, за допомогою якої шахраї змогли увійти в його Приват24. Таким чином списання коштів 28.11.2024 з карт [NUMBER], [NUMBER] клієнта [PERSON] в загальній сумі 42 713,25 грн (+комісія), а також оформлення кредиту «Оплата частинами» на суму 79 533 грн, відбулося внаслідок компроментації логіна та пароля для входу в Приват24 ймовірно при переході за «фітинговим» посиланням, в результаті чого було здійснено вхід в Приват24, змінено логін, отримано інформацію по картам та здійснено перекази коштів шляхом створення платежів в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 (далі - Приват24). Вхід в Приват24 був здійснений під авторизацією клієнта. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону клієнта та іншої особистої інформації. Заявнику рекомендовано звернутися в правоохоронні органи. Збиток банку не завдано. Факт шахрайства по відношенні до [PERSON] став можливим через порушення клієнтом «Умов і правил надання банківських послуг», а саме: відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг»: (https://privatbank.ua/terms) 1.1.10.10.1. Клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу та/або за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, якщо його дії чи бездіяльність призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням Платіжного інструменту. 1.1.10.10.2. Клієнт несе відповідальність за всі платіжні операції (в тому числі операції у сфері електронної комерції та інші), що здійснюються з Платіжними картками, у тому числі наданими Банком його Довіреним особам. У разі, якщо Клієнт дає згоду на проведення платіжних операцій з Платіжними картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. 1.1.10.10.3. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Платіжній картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Платіжної картки в Стоп-лист Платіжною системою. 1.1.10.10.4. Клієнт несе відповідальність за всі операції, здійснені в межах лімітів, збільшених за розпорядженням Клієнта (за зверненням до Служби підтримки Банку). Списання грошових коштів з рахунку позивача було здійснено на підставі його дистанційного розпорядження, що надійшло до банку з допомогою систем дистанційного обслуговування в порядку, передбаченому законодавством та умовами договору. Відповідно дії чи бездіяльності банку, як сторони договору, на проведення платежів не було, адже електронний платіж проводиться тільки з ініціативи клієнта оскільки всі генеруючі ключі та паролі доступу до системи Приват24, згідно з якими можливо розпорядження рахунком знаходяться виключно у клієнта, як власника рахунку. Отже, здійснене банком списання грошових коштів не може вважатись безпідставним. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до чинного законодавства України Банк здійснює надання банківських послуг необмеженому колу осіб на підставі їх заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (далі - Умови), які розміщуються на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування. В ПриватБанку існує доволі серйозна система захисту, для того, що зняти/переказати кошти із картки клієнта недостатньо лише мати номер телефону, завжди є додаткове підтвердження операції, як то введення ПІН-коду картки, 4-х останніх цифр картки клієнта, смс повідомлення, яке надходить на фінансовий номер клієнта, а тому без розголошення клієнтом своїх персональних даних інша особа не зможе зняти кошти. Позивач не заперечує, що картку не втрачала, перевипуску її сім картки не було. Переказ коштів можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації. Відповідно до п. 1.1.2.1.12 Умов клієнт зобов`язується вживати заходів щодо запобігання втраті (викраденню) карток, стікера PayPass, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на картку і магнітну смугу, або їхньому незаконному використанню. Відповідно до п. 1.1.5.14. Умов клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації. Відповідно до п. 1.1.1.39. Умов ідентифікацією клієнта в Приват24 є введення імені користувача і пароля. Пунктом 1.1.5.5. Умов передбачено, що Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПіН - коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів. Можна зробити наступний висновок: неможливо просто зателефонувати будь-якій особі та зняти кошти з її картки, якби все було так просто, то ніхто б із клієнтів банку не був захищений. Як видно, для того, щоб зняти/переказати кошти в обов`язковому порядку необхідне підтвердження операції, як то введення пін-коду картки, чи 4-х останніх цифр номеру картки, чи введення смс паролю, який надходить на фінанасовий номер клієнта. У Приватбанку існує доволі надійна систему захисту рахунків Клієнтів Банку і без розголошення персональних даних неможливо отримати доступ до рахунку. Відповідно до пунктів 1, 2, 8, 9 розділу 6 Положення «Про порядок емiсiї електронних платіжних засобів i здійснення операцій з їх використанням» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з рахунку позивача було здійснено на підставі його дистанційного розпорядження, що надійшло до банку з допомогою систем дистанційного обслуговування в порядку, передбаченому законодавством та умовами договору. Відповідно дії чи бездіяльності банку, як сторони договору, на проведення платежів не було, адже електронний платіж проводиться тільки з ініціативи клієнта, оскільки всі генеруючі ключі та паролі доступу до системи Приват24, згідно з якими можливо розпорядження рахунком знаходяться виключно у клієнта, як власника рахунку. Також право власності на кошти, після їх перерахування на розрахункові рахунки набуває одержувач, і в разі бізпідставного їх отримання несе відповідальність за ст. 1212 ЦК України. Таким чином, оскільки обставини вчинення порушень і неправомірних дій з боку банку позивачем не доведено, вказане виключає відповідальність відповідача згідно з умовами договору та вимогами законодавства. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази, які становлять банківську таємницю. Ухвалою суду від 29.05.2025 продовжено на 30 днів строк проведення підготовчого провадження у цій справі. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково позивач зазначила, що картки були змінені без її відома, хоча строк їх дії ще не закінчився. Вона не змогла зайти в додаток «Приват24», тому прийшла у відділення банку, де їй повідомили про списання коштів з її рахунків. Вона одразу звернулася в поліцію. Пояснила, що вона підписала петицію через авторизацію у «Приват24», перейшовши за посиланням, після чого вже не користувалася телефоном. В цей додаток вона заходить тільки з телефону, її телефон не був заблокованим, їй ніхто не дзвонив, зокрема щодо підтвердження входу в «Приват24», для підтвердження переказу коштів, смс не надходили, тільки прийшло на електронну пошту, що змінено логін та пароль. Вона тільки телефонувала на гарячу лінію для блокування картки. Представник позивача зазначив, що вхід в застосунок Приват24 був здійснений з нетипового пристрою,що було відомо банку, хоча позивач завжди користувалася одним пристроєм. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Позивач не реєструвалася в застосунку, а здійснювала авторизацію, оскільки неодноразово так підписувала петиції. При цьому, немає доказів, що вона розголосила ПІН-код або іншу інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, чи наявності її вини у списанні коштів. Позивач по факту списання коштів звернулася до поліції. Представник відповідача щодо позовних вимог в судовому засіданні заперечувала, з підстав викладених у заявах по суті справи. Додатково зазначила, що позивач, перейшовши за «фітинговим» посиланням, надала інформацію та доступ до свого акаунту. Такий доступ вона підтвердила телефонним дзвінком. При цьому, для входу в акаунт у третьої особи мають бути паролі. У разі зімни фінансового номера телефону повідомлення надсилається на попередній номер телефону. Після проведення операцій банком за власною ініціативою було заблоковано картки через підозру щодо здійснення незаконних операцій. Просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши представників позивача та відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії виписки по кредитному договору №24112837607930 від 28.11.2024 за період 28.11.2024-28.11.2024 залишок кредиту на початок періоду - 79 533,00, залишок кредиту на кінець періоду - 68 171,16 грн, дата платежу 28.11.2024, тіло 11 361,84 грн, комісія 0,00, залишок по договору після погашення - 68 171,16 грн. Відповідно до копії виписки по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00023560514 від 04.02.2016 за період 28.11.2024-28.11.2024 кредитний ліміт 0,00 грн, баланс на початок періоду 16 510,00 грн, баланс на кінець періоду 6 888,94 грн, дата операції 28.11.2024 17:34 рахунок [NUMBER] , деталі операції: переказ на свою «Скарбничку» 26*31 решта від округлення витрат до 10 грн, сума у валюті операції -5,00 грн, сума у валюті картки - 5,00 грн, залишок після операції 6 888,94 грн; дата операції 28.11.2024 17:30 рахунок [NUMBER] , деталі операції: на картку, сума у валюті операції - 15 075,00 грн, сума у валюті операції - 15 075,00 грн, сума комісій 75,00 грн, залишок після операції 6 893,94; дата операції 28.11.2024 17:30 рахунок [NUMBER] , деталі операції: зарплата, Парищенський ЗДО «Золотий ключик», сума у валюті операції - 5 458,94 грн, сума комісій 0,00, залишок після операції 21 968,94 грн. Відповідно до скріншотів переписки у месенджері, 02.12.2024 00:00 тричі створена заявка про шахрайські дії зі сторони третіх осіб, 02.12.2024 09:11 - заявка за результатами перевірки документів. Згідно скріншота відповіді на заявку про шахрайські дії зі сторони третіх осіб, заявнику рекомендовано звернутися в поліцію. Також повідомлено, що банк збереже інформацію і при зверненні від правоохоронних органів надасть їм всі необхідні дані. Рекомендовано перевірити активні сесії Приват24 та закрити підозрілі, змінити пароль або ввімкнути двофакторну авторизацію. Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.12.2024 до реєстру 04.12.2024 внесено відомості про кримінальне правопорушення №12024091200000483 за ч. 4 ст.190 КК України відповідно до заяви [PERSON] від 03.12.2024. Згідно короткого викладу обставин 26.11.2024 [PERSON] в мережі «Facebook» перейшла за посиланням щодо голосування петиції та в подальшому ввівши облікові дані додатку «Приват24». Надалі 28.11.2024 о 17:30 невідома особа шляхом обману із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами в сумі 135 000 грн, які зберігалися на банківській картці [NUMBER] та належить [PERSON] . Згідно копії заяви від 19.12.2024 [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», який знаходиться за адресою вул. В`ячеслава Чорновола, 4, м. Надвірна, та повідомила, що 04.12.2024 порушене кримінальне провадження щодо незаконних операцій з її зарплатною та кредитною картками і заволодіння грошовими коштами у сумі 125 тис. гривень, які їй були доступні і знаходились на її банківських картках. Також в цій заяві просила не знімати з її кредитної картки ніякі кошти до закінчення кримінального провадження, оскільки триває слідство щодо виявлення осіб, які вчинили ці незаконні дії. Відповідно до копії заяви (вимоги) [PERSON] від 31.01.2025 про проведення службового розслідування, вона повідомляє АТ КБ «ПриватБанк», який знаходиться за адресою: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, що в неї в цьому банку була відкрита універсальна карта № [NUMBER] . 29.11.2024 вона мала намір зайти в мобільний додаток «Приват24», щоб перевірити чи нараховано їй заробітну плату, однак її картка була заблокована. З цього приводу вона звернулася у відділення банку в м. Надвірна, де їй повідомили, що 28.11.2024 о 13:11 шахрайськими діями було знято кошти із її кредитної картки № [NUMBER] грошові кошти в сумі 28 466,63 грн. Також під час спілкування з працівниками банку їй було повідомлено, що вказані махінації були проведені шахраями, які змінили її номер телефону на інший, після чого змінили пароль для входу в додаток «Приват 24». Після цього в її присутності було змінено номер картки універсальна на [NUMBER] . Вказує, що вона жодних дій для зміни номера картки 28.11.2024 не вживала, така відбулася без її відома та згоди. Просила провести службове розслідування та повідомити їй інформацію. Згідно копії заяви про повернення безпідставно списаних коштів [PERSON] 31.01.2025 зверталася до АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро та просила повернути безпідставно списані кошти в сумі 81 229,11 грн на її банківську карту № [NUMBER] . У заяві [PERSON] вказувала, що 28.11.2024 невідома особа шляхом застосування незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа її грошовими коштами з кредитного ліміту універсальної картки та картки для виплат у загальній сумі 54 903,47 грн. За даним фактом відкрито кримінальне провадження, яке перебуває на стадії досудового розслідування №12024091200000483 за ч.4 ст. 190 КК України. Також банком було стягнуто проценти в сумі 26 325,64 грн. На звернення №141872-ВБ від 14.01.2025 АТ КБ «ПриватБанк» листом від 22.01.2025 №20.1.0.0.0/7-250114/1125, повідомило, що між банком та [PERSON] 09.11.2015 укладено кредитний договір SAMDNWFC00023560514 від 04.02.2016, згідно умовами якого [PERSON] отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Також у повідомленні вказано, що банк змушений відмовити [PERSON] у задоволенні її запиту щодо припинення нарахування відсотків за кредитом. На адвокатський запит від 17.02.2025 в інтересах клієнта [PERSON] ТОВ «РОЗЕТКА.УА» листом від 25.02.2025 повідомило, що стосовно ідентифікаційних даних особи, якою було оформлено кредит, товариство не є суб?єктом даних правовідносин та з цього питання необхідно звернутися до відповідного відділення банківської установи, в якому обслуговується клієнт з метою отримання даної інформації безпосередньо в банківській установі. Також підтвердження особи її верифікація та перевірка як і авторизація платежу здійснюється банківською установою на її стороні. Без проходження такої процедури - платежі відхиляються банком. Крім того, так як кредитний договір, якщо такий мав місце, укладається між клієнтом та банківською установою, то з цього питання можливо звернутись до відповідного відділення банківської установи, в якому обслуговується клієнт з метою отримання даної інформації безпосередньо в банківській установі. Товариство не володіє та не збирає інформацію щодо відповідних властивостей IP адрес. В рамках кредиту придбано товари: Apple iPhone 16 Pro Max 256GB Natural Titanium (MY WY3SX/A), серійний номер [NUMBER], вартістю 67 999,00 грн; Apple AirPods Pro with MagSafe Case USB-C (2-re покоління) (MTJVTY/А), серійний номер SFQGNXRF9TJ, вартістю 11 499,00 грн. Доставка замовлених товарів кінцевому отримувачу здійснювалась поштовим оператором ТОВ «Нова пошта». Згідно платіжної інструкції BASS 22353441808 від 18.02.2025 позивачем [PERSON] 18.02.2025 о 09:06 перераховано кошти в сумі 109 000 грн, призначення платежу: поповнення картки/рахунку, платник [PERSON] , отримувач [PERSON] . Відповідно до довідки від 21.02.2025 №4KN2HT7QPJ2G4A1H, виданої [PERSON] , в неї станом на 21.02.2025 немає заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк». Згідно виписки за договором №б/н за період 27.11.2024-18.02.2025 [PERSON] станом на 15.05.2025 всього витрат: 111 480,10 грн, по картці № [NUMBER] 28.11.2024 здійснено операцію оплата частинами в сумі 11 361,84 грн, по картці [NUMBER] здійснено: 28.12.2024, 28.01.2025 здійснено операції оплати частинами в сумі по 11 361,84 грн, 18.02.2025 - дострокове погашення «Оплата частинами» в сумі по 45 452,83 грн, списання процентів за використання кредитного ліміту 01.01.2025 в сумі 1 594,60 грн, 01.02.2025 - в сумі 1 864,58 грн, з картки [NUMBER] 28.11.2024 здійснено переказ на картку в сумі 27 637,50 грн, сума у валюті картки - 28 466,63 грн. Також надходження по картці № [NUMBER] - 26.12.2024 в сумі 1 991,42 грн, 06.02.2025 в сумі 2 500,00 грн та 18.02.2025 в сумі 109 000,00 грн. Відповідно до виписки по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00021726380 від 09.11.2015 за період 27.11.2024 - 27.11.2024 кредитний ліміт: 80 000,00 грн, усього витрат: 0,00 грн. Згідно відповіді ТОВ «Нова Пошта» від 12.05.2025, адресованої старшому слідчому слідчого відділення Надвірнянського РВП ГУНІ в Івано-Франківській області [PERSON] , товариством на виконання ухвали Надвірнянського районного суду Івано - Франківської області від 08.05.2025 у справі 3 348/1128/25 повідомлено, що компанія надає послуги поштового зв?язку та послуги організації перевезення великогабаритних відправлень згідно умов Публічного договору, розміщеного на офіційному сайті https://static.novaposhta.ua/sitecard/misc/doc/accession_ agreement.pdf. У відповідності до розділу VI «Термін зберігання та видалення даних» Політики конфіденційності (https://novaposhta.ua/privacy_policy) ТОВ «Нова Пошта» обробляє персональні дані лише протягом часу, необхідного для досягнення мети, для якої вони були зібрані. Інформація про прізвище та ім?я відправника та одержувача посилки, адреса місця доставки, номер телефону, адресу електронної пошти та інша інформація, надана відправником, зберігаються у ТОВ «Нова Пошта» протягом 3 (трьох) місяців, та після спливу цього терміну анонімізуються та відновленню не підлягають. Відтак, в електронній базі даних ТОВ «Нова Пошта» інформація про відправлення за експрес накладною (ЕН) №20400426810359, а також відеозаписи з камер відеоспостереження під час отримання цього відправлення не збереглись (відсутні). Відповідно до рапорта оперуповноваженого СКП Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції В. Семанюка ним виконувалось доручення слідчої СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Бойченюк М.М. по факту досудового розслідування кримінального провадження № 12024091200000483 від 04.12.2024, за ч. 4 ст.190 КК України. В ході виконання вище вказаного доручення було вжито наступні заходи: 1) встановити базові станції, де працював номер телефону [NUMBER] , не представилось можливим, оскільки він не активний; 2) було встановлено, що мобільний номер телефону [NUMBER] працював у терміналах: [NUMBER] (у вказаному терміналі працювали наступні мобільні номери: [NUMBER] ), [NUMBER] (у вказаному терміналі працювали наступні мобільні номери: [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ); при перевірці по наявних базах даних МВС та НПУ факту використання мобільного номеру телефону [NUMBER] , для вчинення аналогічних кримінальних правопорушень виявлено не було; при перевірці по наявних базах даних МВС та НПУ, факту використання банківського рахунку [NUMBER] у вчиненні інших кримінальних правопорушень, виявлено не було; встановити осіб, яким належать вище вказана банківська картка та які фінансові номери за нею закріплені не представилось можливим, так як вказана інформація відноситься до банківської таємниці; встановити місце фізичного використання банківських карток, а також місця зняття грошових коштів не представилось можливим, оскільки дана інформація відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, отримати запитувану інформацію можна виключно на підставі ухвали суду; встановити IMEI мобільного телефону Apple Iphone 16 Pro Max 256 GB Natural, не представилось можливим, оскільки відсутні відомості стосовно Sim-карток, які у ньому працювали; в ході виконання доручення, було встановлено, що місцем знаходження ІР адреси: - [NUMBER] с м. Батумі, Грузія, ім?я провайдера - OJSC «Silknet», сайт провайдера http://www.silkner.com/, поштовий індекс -Unknown, однак встановити пристрій з якого було здійснено вхід, не представилось можливим. Згідно даних службового розслідування, проведеного Управлінням безпеки по Західному макрорегіону ГО щодо звернення клієнта [PERSON] щодо несанкціонованого списання 28.11.2024 з її карт [NUMBER], [NUMBER] коштів в загальній сумі 42 713 грн. (+комісія), та оформлення кредиту на сайті розетка, встановлено, що 28.11.2024 на сайті RozetkaPay (термінал X1111RJ2) по кредитній карті 4149439045433715 заявника оформлено кредит «Оплата частинами», договір №24112837607930, на суму 79 533 грн для придбання товару, проведено списання першого платежу: 28.11.2024 13:11:11 - 11 361.84 грн. Згідно виписки по кредитній карті [NUMBER] заявника (договір SAMDN79000236584216, перевипущена 28.11.2024 17:38:17 через Приват24, 22.12.2023 встановлено кредитний ліміт 80 000 грн, кошти в сумі 27 637,50 грн (+комісія) через Приват24 переведені на карту [NUMBER] (емітент RAIFFEISEN BANK JSC) 28.11.2024 17:40:25 - 28 466,63 грн. Згідно виписки по карті для виплат [NUMBER] заявника (договір SAMDNWFC00023560514) кошти в сумі 15 075 грн. (+комісія) через Приват24 переведені також на карту [NUMBER] (емітент RAIFFEISEN BANK JSC) 28.11.2024 17:30:04. Оскільки карта [NUMBER] належить сторонньому банку, встановити отримувача коштів на стороні «ПриватБанку» не надається можливим. Емітенти карток надають інформацію про власників тільки на відповідні запити (ухвали) правоохоронних органів в рамках ЄРДР. За інформацією https://ccstat.privatbank.ua, рахунок [NUMBER] відправника заблоковано після проведення платежів 28.11.2024 17:48:52, рахунок [NUMBER] також після проведення платежів 28.11.2024 17:48:56. Аналізом логів входів за 27-28.11.24 в «Приват24» під акаунтом клієнта [PERSON] відбулися входи з не типового для клієнта девайса: 41859748 [NUMBER] [NUMBER] 27.11.2024 07:57:53 TABLET SM-S908E|SAMSUNG ANDROID, 9, MOBILE 9220F23262DF618B 0, 0 P24AOS2, 6.70.00 true 1&1 Versatel; 41859748 [NUMBER] [NUMBER] 28.11.2024 16:04:12 SMARTPHONE IOS, 17.6 MOBILE SAFARI, CONFIRM 0, 0 118, 1.0 false JSC Silknet; 41859748 [NUMBER] [NUMBER] 28.11.2024 16:33:13 PHONE SM-S908E|SAMSUNG ANDROID, 9, MOBILE 9220F23262DF618B 0, 0 P24AOS2, 6.70.00 true gigatrans Ukraine. Типовий для клієнта - 41859748 [NUMBER] [NUMBER] 24.11.2024 21:45:43 PHONE 21061119DG|REDMI ANDROID, 13, MOBILE 18C34C72E77E91D0 0, 0 P24AOS2, 6.70.00 true fop_lytsik_vitaliy_yaroslavovich. Наявна інформація з «Архіву повідомлень», а саме «IVR-опитування системи «Confirm Service» (Сервісу підтвердження операцій) клієнта, де зафіксовано авторизацію в Приват24: 27.11.2024 07:57:16 контакт проведено (OK) [NUMBER] P24AOS2 authorization, зміну логіна 27.11.2024 08:00:04 контакт проведено (OK) [NUMBER] P24AOS2 setnewlogin, авторизацію в Приват24 28.11.2024 16:03:48 контакт проведено (OK) [NUMBER] P24WEB authorization, 27.11.2024 08:00:21 змінено логін в Приват24, пароль не змінювався, а отже немає інформації і про використання PIN-коду однієї з діючих карток клієнтки для зміни пароля на вхід в обліковий запис. Тобто, в даному випадку можна вважати, що зміни статичного пароля входу в обліковий запис не відбувалося, акаунт заблоковано після проведення платежів. За інформацією вибірки «FINNUM» встановлено, що фінансовий номер [NUMBER] заявника змінено 27.11.2024 08:00:21 через Приват24 на [NUMBER]. Відповідно до наявної інформації заявок POPMOB (вибірка поповнення мобільних номерів телефонів) номер телефону [NUMBER] через сервіси «ПриватБанку» за період 2023-2024 не поповнювався. Телефон [NUMBER] згідно ЄКБ числиться за заявником, зв`язок відсутній, внесений в список обмежень. Також 27.11.2024 08:35:28 через Приват24 отримано виписку по карті заявника з інформацією про клієнта, яка була використана 28.11.2024 р. при підтвердженні платежів через 3700 невстановленою особою. Згідно комплексу «відеоматеріали АТМ» зняття коштів з карти [NUMBER] в банку не зафіксовано, внесена в список скомпроментованих карт. Відповідно до п. 1.1.10.4. «Умов та правил надання банківських послуг», розташованих на сайті ПриватБанку (https://privatbank.ua/terms), витяг з яких надано відповідачем, визначено порядок забезпечення Банком та Клієнтом заходів безпеки під час користування Платіжним інструментом. 1.1.10.4.1. Сторони узгодили дотримання наступних прав та обов`язків задля забезпеченя безпеки під час користування Платіжним інструментом: Платіжною карткою має право користуватися тільки Клієнт або його Довірена особа. Використання Платіжної картки в торговій точці, пункті видачі готівки, касі тощо повинно здійснюватися в присутності Клієнта. 1.1.10.4.2. У випадку втрати індивідуальної облікової інформації, втрати Платіжної картки/ПІНу/постійного пароля/одноразових паролів/мобільної сім-картки із Фінансовим номером телефону Клієнта або виникнення у Клієнта підозри, що Картка/ПІН/постійний пароль/одноразові паролі/Фінансовий номер телефону могли бути втрачені, або виникнення ризику несанкціонованого використання Платіжної картки/ПІНу/постійного пароля/одноразових паролів/Фінансового номера телефону Клієнт негайно зобов`язаний виконати одну з таких дій: - звернутися до відділення Банку, в чат-онлайн або за телефоном: 3700 (безкоштовно по Україні), [NUMBER] (для VIP-клієнтів),[NUMBER] (для дзвінків із-за кордону) і заявити про такий факт; - якщо Платіжна картка підключена до послуги «Інформування про транзакції», виконати дії, необхідні для блокування Платіжної картки відповідно до інструкцій з використання послуги; - якщо Платіжна картка підключена до Системи «Приват24» виконати дії, необхідні для блокування Картки відповідно до інструкцій з використання Системи «Приват24». 1.1.10.4.3. Для призупинення або попередження будь-яких незаконних або не узгоджених із Банком дій з Платіжною карткою Клієнт доручає Банку в будь-який час і без укладення будь-яких додаткових угод: - Призупинити або припинити дію Платіжної картки або - Відмовити в її продовженні, заміні або видачі нової Картки або - Надати доручення будь-якому учаснику Міжнародних платіжних систем вилучити Платіжну картку, в разі, якщо: - Клієнт більше одного разу звертається в Банк і заявляє про втрату/крадіжку Платіжної картки і при цьому по даній Платіжній картці до моменту її фактичного блокування в системі авторизації Банку та постановки в Стоп-лист здійснювалися операції, від яких пізніше Клієнт пізніше відмовився, або - Клієнт-фізична особа більше одного разу допустив прострочення погашення Мінімального обов`язкового платежу за кредитом. Згідно п. 1.1.10.6.1. Банк на підставі моніторингу спроб шахрайських операцій та/або потенційно скомпроментованих Платіжних карток має право здійснити їх блокування та/або зміну ПІН-коду. Після блокування Платіжної картки, а також у випадках підтвердженого шахрайства, Банк надсилає Клієнту повідомлення через будь-який канал зв`язку на розсуд Банку: відправлення SMS-повідомлень на Фінансовий номер телефону Клієнта; направлення повідомлення у Системі «Приват24»; відправлення повідомлення за допомогою мобільного додатка «Viber» тощо. В разі отримання зазначеного повідомлення, Клієнт зобовязаний оформити нову Платіжну картку до рахунку, при цьому заблоковану Платіжну картку буде автоматично закрито. Відповідно до п. 1.1.10.10.1. Клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу та/або за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, якщо його дії чи бездіяльність призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням Платіжного інструменту. Згідно п. 1.1.10.10.3. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Платіжній картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Платіжної картки в Стоп-лист Платіжною системою. Відповідно до прослуханих у судовому засіданні аудіозаписів невстановлена особа у розмові з представником банку вказує на те, що не може провести операцію щодо переведення коштів в сумі 15 000 грн, на що представник банку розпитує її щодо того, чи ця операція є вільним волевиявленням особи та підтверджує здійснення операції, а в подальшому при спробі проведення платежу на суму 28 000 грн представник банку повідомляє невстановлену особу про підозру уповноважених осіб банку на шахрайські дії та не погоджує проведення платежу. Тлумачення як ст. 3 ЦК України загалом, так і п. 6 ст. 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22). Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). За змістом ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом (ч. 3 ст. 1068 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Як свідчить тлумачення ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Згідно п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу. Ініціювання переказу коштів може здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу (ст. 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Пунктами 14.14, 14.15 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що банк, зокрема, зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банка. У разі невиконання банком обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк. При цьому обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем. Відповідно до п. 1.14 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Згідно п. 3 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління НБУ №164 від 29.07.2022, автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача та/або належність користувачу певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача; Відповідно до п. 29 умови договору не повинні містити вимоги про безумовну відповідальність користувача за неналежну платіжну операцію, за винятком, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту. Згідно п. 146 Положення власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Тягар доказування дії чи бездіяльність користувача, які призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, несе АТ КБ «ПриватБанк». Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15 у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Зазначене узгоджується також із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.02.2018 (справа № 552/2819/16-ц, провадження № 61-1396св18). У цій постанові Верховний Суд вказав, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Суд касаційної інстанції враховує, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено факт звернення відповідача до банку про скасування спірної транзакції, а так само її звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування, а банком не заперечено факту її звернення з вимогою про скасування цієї транзакції. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом взято до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. При цьому правові та фактичні можливості з доведення обставин справи належать переважно позивачу, доводи та підстави позову якого не були належним обґрунтуванні під час судового розгляду справи. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними». У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. При вирішенні спору суди першої та апеляційної інстанції вірно прийняли до уваги правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та від 11 березня 2015 року № 6-16цс15». У постанові Верховного Суду від 20.06.2018 в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». При вирішенні спору суди першої та апеляційної інстанції вірно прийняли до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав». У постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18) зазначено, що: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, урахувавши застосовані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, правильно виходив з того, ПАТ КБ «ПриватБанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що особа, як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 27 липня 2015 року та 30 липня 2015 року щодо перерахування з його карткового рахунку грошових коштів на загальну суму 9 792,00 грн. Доводи заявника про те, що суди попередніх інстанцій не урахували порушення відповідачем Умов та правила надання банківських послуг, що призвело до несанкціонованого коштів з його карткового рахунку, оскільки він своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях, що не мають доказового підтвердження». У постанові Верховного Суду від 26.08.2020 в справі 766/19614/18 (провадження № 61-19350св19) вказано, що суди попередніх інстанцій вважали недоведеним те, що особа ініціював збільшення кредитного ліміту за своїм картковим рахунком, здійснював спірні грошові перекази, а також що про ці операції його було повідомлено у момент їх вчинення. Встановивши такі обставини та врахувавши відсутність доказів того, що особа своїми діями або бездіяльністю сприяв втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про зупинення нарахування процентів та штрафних санкцій особі по кредитній картці на розмір заборгованості 31 712 грн, яка виникла у зв`язку із неправомірним списанням без його волевиявлення кредитних коштів та подальшим нарахуванням на цю суму процентів і штрафних санкцій. Аналогічна правова позиція викладена у зокрема постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17), від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 182/3171/16 (провадження № 61-24548св18), від 23 січня 2020 року у справі № 179/1688/17 (провадження № 61-12707св19). Колегія суддів також погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність транзакцій, які були здійснені в період із 02 год 32 хв по 04 год 14 хв 16 квітня 2018 року з використанням платіжної картки особи, у зв`язку із чим залишок коштів по цій картці підлягає відновленню. Сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я особи, не є підставою для відмови у задоволенні позову. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), на зроблено висновок, що: «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів». Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). У правовідносинах, які виникли між сторонами цього спору, саме сторона відповідача має доводити, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. За відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь користувача послуг банку, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, і його правові відносини з банком фактично не є рівними. Суд зазначає, що Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що долучені відповідачем до матеріалів справи та на які посилається сторона відповідача у відзиві, не містять підпису позивача, яка уклала договір з банком 04.02.2016, а також банком не доведено, чи ознайомилася з такими позивач та саме у якій редакції цих умов та правил. Листом Національного банку України від 24.12.2013 року №25-111/29563 «Про посилення захисту інформації при здійсненні переказу коштів» банкам рекомендовано з метою недопущення випадків несанкціонованого доступу до рахунків клієнтів, переглянути укладені з клієнтами договори банківського рахунку з надання послуг з переказу коштів за допомогою систем дистанційного обслуговування (СДО) та доповнити їх умовами, зокрема, щодо здійснення обов`язкової автентифікації клієнта під час надання доступу до СДО, у тому числі пропонується визначити випадки, коли обов`язковим є застосування автентифікації, відмінної від простої автентифікації за паролем. За результатами службового розслідування встановлено, що аналізом логів входів за 27-28.11.24 в «Приват24» під акаунтом клієнта [PERSON] відбулися входи з не типового для клієнта девайса: 27.11.2024 07:57:53, 28.11.2024 16:04:12, 28.11.2024 16:33:13. Відповідачем не доведено, що спірні операції через застосунок «Приват24» мали місце за допомогою дистанційних розпоряджень клієнта, оформлених клієнтом з його фінансового номеру, з його апарату, з його IP-адреси. Натомість входи у акаунт позивача у «Приват24» та операції щодо переказу коштів здійснювались із застосуванням технічних пристроїв та фінансового телефону, які нею ніколи не використовувались для цього. Також відповідачем не доведено вжиття банком всіх можливих заходів для запобігання порушенню прав позивача та їх поновлення, зокрема, щодо використання коректного введення ПІН-коду, здійснення смс інформування позивача про зміну логіна, всі операції, сповіщення позивача в додатку «Приват24». При зверненні з позовом [PERSON] посилалася на те, що невідомі особи своїми шахрайськими діями безперешкодно зі сторони СБ банку заволоділи грошовими коштами, які були на карткових рахунках, відкритих у банку, шляхом створення у додатку «Приват24» іншої картки, перерахування грошових коштів на інший рахунок, отримання кредиту. Позивач вказувала, що жодних повідомлень, дзвінків щодо входу до її акаунту, а також про проведені транзакції за картковими рахунками за прив`язаним до мобільного додатку «Приват24» номером телефону, вона не отримувала. Вона завжди використовувала для входу в «Приват24» застосунок, встановлений на її особистому телефоні. Крім того, вона не розголошувала третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди та іншу конфіденційну інформацію. Суд враховує, що: саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Також списання грошових коштів з карткових рахунків [PERSON] , укладення договору про купівлю товарів у кредит з розстрочкою від 28.11.2024 відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції та зобов`язання за кредитом з розстрочкою. Крім того, встановлено факт звернення позивача до банку щодо спірних транзакцій, повідомлення про шахрайські дії відносно неї, подання відповідної заяви до правоохоронних органів та заяви на відшкодування. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у позивача дійсно відсутня воля на вчинення таких перерахувань та отримання кредиту для купівлі товарів у розстрочку. Представник відповідача посилається на те, що відповідач при переході за «фішинговим» розголосила конфіденційну інформацію щодо її паролю та логіну для входу у її акаунт у «Приват 24». При цьому, зафіксовано авторизацію в «Приват24»: 27.11.2024 07:57:16, зміну логіна 27.11.2024 08:00:04. Суд не може погодитись з тим, що вказані відомості підтверджують, як вказує відповідач, розголошення позивачкою конфіденційної інформації, зокрема її паролю та логіну для входу у її акаунт у «Приват 24», а також вказані відомості банку не підтверджуються будь-якими належними, достовірними та допустимими доказами, суд не може визнати належними і такими, що об`єктивно вказують на те, як саме відбулись події, і тим більше, що вони були саме такими, як допускає відповідач, а за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь користувача послуг банку, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, і його правові відносини з банком фактично не є рівними. Будь-яких клопотань про витребування доказів, відповідач не заявляв. При цьому, банком на підставі моніторингу спроб шахрайських операцій за власною ініціативою було заблоковано рахунок [NUMBER] після проведення платежів 28.11.2024 17:48:52, рахунок [NUMBER] також після проведення платежів 28.11.2024 17:48:56. Таким чином, не заслуговують на увагу посилання представника відповідача, що списання грошових коштів з рахунку позивача було здійснено на підставі його дистанційного розпорядження, що надійшло до банку з допомогою систем дистанційного обслуговування в порядку, передбаченому законодавством та умовами договору. З огляду на встановлені судом обставини і норми права, які підлягають застосуванню, виходячи з відсутності вини користувача у перерахуванні спірних грошових коштів за умови не доведення, що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд вважає, що відповідач порушив право позивача, як споживача банківських послуг, на виконання відповідачем свого зобов`язання за договором банківського рахунку належним чином, тобто здійснення перерахування і видачу грошових коштів з рахунку позивачки виключно на підставі саме її розпоряджень, а не інших осіб. Внаслідок дій невстановлених осіб з рахунків позивача було списано кредитні кошти в загальній сумі 107 175,85 грн (108 004,98 грн разом з комісіями) та проценти за користування кредитними коштами в розмірі 3 459,18 грн. Позивач 18.02.2025 по картці [NUMBER] перерахувала кошти в сумі 109 000,00 грн на погашення заборгованості за кредитним договором , які просить стягнути з відповідача. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши такі на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 109 000 грн. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved