Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання банківських послуг в розмірі 31774,89 грн. звернулося АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК". У своїй позовній заяві АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" в обґрунтування позову зазначає про те, що відповідно до умов проекту monobanк, в його рамках відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobanк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobanк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobanк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 02.08.2024 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що вказаний документ разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Зазначає, що на підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в розмірі 11000 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом. АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Вказуючи, що відповідачка не дотримується умов кредитування, а саме не здійснює повернення кредиту, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості перед АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" становить 31774,89 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 20631,11 грн., загальний залишок заборгованості за пенею 4332,56 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 6811,22 грн., просить стягнути з [PERSON] на користь АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" заборгованість у розмірі 31777,89 грн. та судові витрати. Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 28.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи не подавали. Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Суд, розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З наданих до позову документів вбачається, що [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 02.08.2024, відповідно до якої отримала кредит в розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка "Monobank". Крім того, [PERSON] своїм підписом прийняла пропозицію банку та погодилася з тим, що її анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники документів, що складають кредитний договір у мобільному додатку, та зобов`язалася виконувати його умови. Відповідно до п.6.1. умов і правил обслуговування фізичних осіб, банк та клієнт погодили, що всі правочини (у т.ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною окремо з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) у мобільному застосунку. Відтак, після підписання анкети-заяви електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у відповідачки виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути кредит і сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши кредитні кошти відповідачці, а відповідачка умови договору не виконує належним чином. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" вбачається, що станом на 06.08.2025 заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором становить 31774,89 грн., яка складається з 20631,11 грн. тіла кредиту, 4332,56 грн. заборгованості за пенею та 6811,22 грн. заборгованості за порушення грошового зобов`язання. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно положень ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст..610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З тарифів банку вбачається, що розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами становить 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості). Водночас, з розрахунку заборгованості за договором вбачається, що [PERSON] допустила несплату обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами, а отже допустила неналежне виконання кредитного договору по поверненню коштів. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а [PERSON] отримала кредит, але належним чином не виконувала свої обов`язки за договором, за таких підстав суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] тіла кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути 20631,11 грн. кредитного ліміту. Крім того, звертаючись до суду, позивач просить стягнути з [PERSON] 4332,56 грн. пені за кредитним договором та 6811,22 грн. боргу за порушення грошового зобов`язання. Вирішуючи спір в даній частині судом взято до уваги те, що відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" з 24.02.2022 в Україні введено режим воєнного стану. 15.03.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено новим п.18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що нарахований борг за пенею та порушення грошового зобов`язання виник в період 02.08.2024 по 06.08.2025, тобто вказані нарахування здійснювалися впродовж дії воєнного стану. Таким чином, на підставі Закону України №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 з [PERSON] пеня в розмірі 4332,56 грн. та борг за порушення грошового зобов`язання в розмірі 6811,22 грн. стягненню не підлягає, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1966,08 грн.

Outcome: approved