Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №2029626358 від 16 березня 2020 року в розмірі 4 522 грн. 54 коп., судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 березня 2020 року між Акціонерним Товариством «ОТП Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №2029626358, відповідно до умов кредитного договору, Банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України. Внаслідок чого, 20 серпня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу №20/08/21, згідно якого АТ «ОТП БАНК» відступив на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за Кредитним договором № 2029626358 від 16 березня 2020 року, продукт (POS), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем, разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» становить 4 522 грн. 54 коп. Позивачем направлена вимога відповідачу про погашення кредитної заборгованості, яка так і не була виконана. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 18 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 16 березня 2020 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2029626358, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на таких умовах: 3898 грн. 00 коп. на придбання товару у Продавця 1, 390 грн. 00 коп. на сплату додаткових послуг Банку, а саме: послуга «СМС+Довідка», 233 грн. 66 коп. на придбання послуг зі страхування у Продавця 2, загальний розмір кредиту: 4521 грн. 88 коп., дата остаточного повернення кредиту: 16 вересня 2020 року, строк, на який надається кредит: визначено графіком платежів, комісія за управління кредитом: щомісячно, у розмірі 0% від суми кредиту. Зазначено, що Продавцем 1 є ТОВ ТЕХНОПОЛІС-1, Продавцем 2 є СК «Арсенал Лайф» (а.с. 17). У Договорі погоджено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних (п. 1.2 Договору). Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (п. 1.3 Договору). Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, датою (моментом) надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок Продавця 1 на придбання Товару. Пунктом 2.1. Кредитного договору, визначено умови обслуговування кредитної лінії. За користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить: 5 % в місяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних. Заява-Анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Банку, які розміщені на Офіційному сайті Банку. 16 березня 2020 року [PERSON] було підписано Анкету-Заяву на отримання кредиту/опитувальний лист (зворот а.с. 20), паспорт споживчого кредиту (а.с. 18), Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту № 2029626358 від 16 березня 2020 року, яким визначено графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (а.с. 19), Додаток №1 до паспорту споживчого кредиту (зворот а.с.18) та Згоду-дозвіл на обробку персональних даих (а.с. 20). Крім того відповідачем було підписано Заяву-приєднання (Акцепт) №25/12/2029626358 від 16 березня 2020 оку до Оферти щодо укладення договору добровільного страхування життя (зворот а.с. 19). Відповідно до Товарного чеку №000009007165930 від 16 березня 2020 року, відповідач отримав від постачальника Чернігівської філії ТОВ «Технополіс-1» товари: смартфон Xiomi Redmi 8 4/64 GB Onyx Black вартістю 3 799 грн. 00 коп.; Android Максимум вартістю 782 грн. 00 коп., ЕПЗ AVAST Mobile Security Pro 1PE (12 місяців) вартістю 119 грн. 00 коп., ЕПЗ AdLock Mobile 2PE/1 рік (Android) вартістю 99 грн. 00 коп., ЕПЗ Наві-Мапс Україна (ліцензія на 1 рік) вартістю 99 грн. 00 коп., загальна сума до сплати з ПДВ 4 898 грн. 00 коп. (а.с.22). Згідно зі специфікацією до кредитного договору № 2029626358, виданою АТ «ОТП Банк» для пред`явлення ТОВ «Технополіс-1», АТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику [PERSON] кредит на придбання товарів загальною вартістю 4 898 грн. 00 коп. (зворот а.с. 23). 20 серпня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №20/08/21, відповідно до якого АТ «ОТП БАНК» передало, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» прийняло право грошової вимоги до боржників (а. с. 24-28). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 20/08/21 від 20 серпня 2021 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2029626358 від 16 березня 2020 року становить 4 522 грн. 54 коп., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 4 521 грн. 88 коп., заборгованість по відсотках: 0 грн. 66 коп. (а.с. 12). 23 червня 2025 року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» направило [PERSON] досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості в сумі 4 522 грн. 54 коп., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 4 521 грн. 88 коп., заборгованість по відсотках: 0 грн. 66 коп. (а.с. 32), на яку відповідач ніяким чином не відреагував. За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Частина перша статті 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1 ст. 633 ЦК України). Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 514 ЦК України встановлює, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених у справі обставин, суд вважає, що відповідач, отримавши обумовлені у кредитному договорі суму, належним чином не виконав взяті на себе кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується письмовими доказами. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. З урахуванням наведеного, встановивши факт укладення кредитного договору №2029626358 від 16 березня 2020 року, факт отримання відповідачем коштів за вказаним договором та їх неповернення у відповідності до умов договору у строки, визначені сторонами, та факт переходу права вимоги за цим договором до позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №2029626358 від 16 березня 2020 року в сумі 4 522 грн. 54 коп., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 4 521 грн. 88 коп., заборгованість по відсотках: 0 грн. 66 коп. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп. На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи, долучено копії таких документів: договір про надання правової допомоги №43453613/1 від 25 серпня 2025 року (а.с. 14-16); Детальний опис робіт виконаних адвокатом Гулієвою С.А. від 14 листопада 2025 року (а.с. 13); Акт 2029626358 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 14 листопада 2025 року (а.с. 10);. Загальна вартість наданих послуг згідно розрахунку позивача становить 3 000 грн. 00 коп. Верховний Суд наголошує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, ч.8 статті 141 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн., відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів п. 4 ч. 4 ст. 137 ЦПК України з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», оскільки позовні вимоги останнього про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., а оскільки позов задоволено, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 2 422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved