Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 грудня 2025 року задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 27501,00 грн., витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 6703,00 грн, всього до стягнення підлягає 34204,00 грн / а.с. 164/. 26 грудня 2025 року від представника позивачки, адвоката Кутового Я.А., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову допомогу з відповідача [PERSON] на користь позивачки в розмірі 24000,00 грн /а.с. 150-151/. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заяву свого представника підтримала та підтвердила, що вона сплатила адвокату 24000,00 грн. за правову допомогу. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник, адвокат Котляревський С.О., заперечили проти задоволення заяви про стягнення з відповідачки витрат на правову професійну допомогу в сумі 24000,00 грн, вважають таку суму значно завищеною з розрахунку 3000,00 грн за одну годину роботи, неспівмірною із складністю справи та витраченого часу адвокатом. Вивчивши матеріали справи в межах вказаної заяви, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки адвокат Кутовий Я.А. в ході судового розгляду не подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, хоча заявив про них в позовній заяві, то в судовому рішення не було вирішено це питання, тому необхідно це вирішити додатковим судовим рішенням в цій справі. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини Судом установлено, що позивачка [PERSON] через свого представника 09 вересня 2025 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, в якому повідомила суд, що попередній /орієнтовний/ розрахунок суми судових витрат на правову допомогу становить 6000,00 грн за складання та подання позову до суду та 3000,00 грн за годину за участь адвоката в судових засіданнях /а.с. 3 /. 03 вересня 2025 року між адвокатом Кутовим Я.А. та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги № 03/09/25, відповідно до умов якого адвокат бере на себе обов`язок здійснювати представництво Юрко Р.С. в Охтирському міськрайонному суді Сумської області, надання консультацій, висновків з правових питань та надання послуг, які відносяться до видів адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» протягом дії цього договору, а Юрко Р.С. зобов`язується прийняти вказані послуги та оплатити їх / п. 1.1 договору/; при визначенні гонорару адвоката враховується складність справи та витрачений адвокатом час, сторони домовились про вартість послуг, визначених в п. 1.1 договору, становить 3000,00 грн за одну годину роботи адвоката / п. 3.1, п. 3.2 договору/; строк дії договору до повного виконання зобов`язань, зазначених в п. 1.1 договору / п. 5.1 договору / 56-58/. Повноваження адвоката підтверджено копіями ордера Національної асоціації адвокатів України серії ВІ № 1310825 від 03 вересня 2025 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2524 від 17 січня 2019 року / а.с. 59-60/. Відповідно до акту про надання юридичних послуг / виконання зобов`язань/ № 11/11/25 від 11 листопада 2025 року вартість послуг склала 9000,00 грн, виходячи з такого: складання та подання до Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовної заяви у вересні 2025 року, витрачено 2 години, всього 6000,00 грн ; представлення інтересів позивачки в судовому засіданні 14 жовтня 2025 року, витрачено 20 хвилин, всього 1000,00 грн; складання та подача до суду заперечення проти клопотання відповідачки про залучення 3-ї особи, витрачено 20 хвилин, грн, всього 1000,00 грн; складання та подача до суду заяви про виклик свідків, витрачено 20 хвилин, всього 1000,00 грн; відповідно до квитанції № 11/11/25 від 11 листопада 2025 року [PERSON] сплатила за юридичні послуги за актом від 11 листопада 2025 року 9000,00 грн /а.с. 152а-154/. Відповідно до акту про надання юридичних послуг / виконання зобов`язань/ № 14/11/25 від 14 листопада 2025 року вартість послуг склала 3000,00 грн, виходячи з такого: складання та подання до Охтирського міськрайонного суду Сумської області відповіді на відзив 14 листопада 2025 року, витрачено 1 година, всього 3000,00 грн; відповідно до квитанції № 14/11/25 від 14 листопада 2025 року [PERSON] сплатила за юридичні послуги за актом від 14 листопада 2025 року 3000,00 грн /а.с. 154а-156/. Відповідно до акту про надання юридичних послуг / виконання зобов`язань/ № 23/12/25 від 23 грудня 2025 року вартість послуг склала 6000,00 грн, виходячи з такого: представлення інтересів позивачки в судовому засіданні 22 грудня 2025 року, витрачено 2 години, всього 6000,00 грн; відповідно до квитанції № 23/12/25 від 23 грудня 2025 року [PERSON] сплатила за юридичні послуги за актом від 23 грудня 2025 року 6000,00 грн /а.с. 157-158а/. Відповідно до акту про надання юридичних послуг / виконання зобов`язань/ № 26/12/25 від 26 грудня 2025 року вартість послуг склала 6000,00 грн, виходячи з такого: представлення інтересів позивачки в судовому засіданні 26 грудня 2025 року, витрачено 2 години, всього 6000,00 грн; відповідно до квитанції № 26/12/25 від 26 грудня 2025 року [PERSON] сплатила за юридичні послуги за актом від 26 грудня 2025 року 6000,00 грн /а.с. 156а, 159-160/. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Таким чином, суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04 жовтня 2021 року № 640/8316/20, від 21 жовтня 2021 року у справі №420/4820/19, від 17 січня 2024 року у cправі №910/2158/23. В судовому засіданні встановлено, що 09 вересня 2025 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява [PERSON] на 4-х аркушах /а.с. 1-4/, 11 листопада 2025 року від позивачки надійшли: заява про виклик свідків та заперечення проти клопотання представника відповідача про залучення третьої особи / а.с. 91-93/. 14 листопада 2025 року від позивачки надійшла відповідь на відзив / а.с. 104-108/. Адвокат приймав участь в судових засідань: 14 жовтня 2025 року 9 хв; 22 грудня 2025 року 1 год 49 хв; 26 грудня 2025 року 1 год 47 хв. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст. 19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, сума витрат на правову допомогу в розмірі 24000,00 грн є майже рівнозначною стягнутим з відповідачки на користь позивачки збитків, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 15000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial