Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

17 жовтня 2025 року Державна екологічна інспекція південно-західного округу (Миколаївської та Одеської області) звернулася до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] 192 000 грн 00 коп. в рахунок відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем 15 липня 2021 року внаслідок незаконного зайняття рибним промислом заподіяно матеріальні збитки на загальну суму 192 000 грн 00 коп. Посилаючись на те, що відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано завдану шкоду, позивач звернувся до суду. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на розгляді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області перебувало кримінальне провадження №12021153100000125 від 16 липня 2021 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року, постановленою за клопотанням обвинуваченого, це провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто з нереабілітуючих підстав (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена ухвала, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, 15 липня 2021 року, близько 14 год. 00 хв. [PERSON] , маючи умисел на незаконний вилов риби для власних потреб, перебуваючи на човні ЯЧК-9054 з бортовим номером ПР 337 в акваторії Дніпровсько-Бузького лиману в межах с. Яселка Куцурубської ОТГ Миколаївського району Миколаївської області, на відстані 56 км від берега, установив у воду чотири промислові сітки для вилову водних біоресурсів. 16 липня 2021 року близько 01:30 [PERSON] прибув до узбережжя Дніпровсько-Бузького лиману в межах с. Іванівка Куцурубської ОТГ. Перебуваючи на човні ЯЧК-9034 з бортовим номером ПР 337 в акваторії лиману на відстані 56 км від берега, у межах с. Яселка, він, використовуючи встановлені чотири промислові сітки, здійснив незаконний вилов водних біоресурсів, а саме чотирьох особин севрюги звичайної, занесеної до Червоної книги України. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), пред`явлений у межах зазначеного кримінального провадження про стягнення з [PERSON] на користь держави майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 192 000 грн, залишено без розгляду та цивільному позивачу роз`яснено право звернутися з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства. За змістом висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №12021153100000125 від 16 липня 2021 року № 3649/3755/21-27 від 23 вересня 2021 року, розмір збитків, завданий рибному господарству внаслідок вилову водних біоресурсів, а саме 4 особин «Севрюги звичайної» (занесеної до Червоної книги України) в акваторії Дніпровсько-Бузького лиману в с. Іванівка Куцурубської ОТГ Миколаївського району Миколаївської області, становить 192 000 грн (а.с. 10-18). Статтею 66 Конституції України закріплено обов`язок кожного не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані збитки. Відповідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу передбачена адміністративна, цивільно-правова чи кримінальна відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Згідно з ч.ч. 2, 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з п. 6.3 Правил любительського і спортивного рибальства (чинні на момент виникнення спірних правовідносин), застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи наявність протиправної поведінки [PERSON] , завданих ним збитків, причинного зв`язку між його поведінкою та завданими збитками, доведеності позивачем розміру завданої шкоди, суд, відповідно до ст. 22 ЦК України, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Задовольняючи позов, суд також враховує приписи частини 2 статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», роз`яснення Міністерства юстиції України від 30.05.2003 року №21-14-1297 та лист Верховної Ради України від 17.06.2003 року №06/10-576 від 17.06.2003 року про те, що грошові стягнення за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються у повному обсязі до місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що при поданні до суду цивільного позову інспекція на підставі пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача в дохід держави стягується судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач був звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved