Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплаченої пенсії, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області суму надмірно виплаченої пенсії за період з 01.04.2023 по 31.01.2024 року включно, в розмірі 18554,30 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV«Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».За особистою заявою від 25.04.2023 відповідач звернувся з заявою про перехід з пенсії за вислугу років, обчислену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»(далі Закон 2262) на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV(далі Закон 1058).При проведенні 25.12.2023 додаткового контролю правильності проведення перерахунку пенсії при переході з пенсії за вислугу років за Законом 2262 на пенсію за віком відповідно до Закону 1058 було виявлено, що не було враховано період роботи та заробітну плату за період з 01.01.1993 по 31.12.1997, для обчислення пенсії, в результаті збільшився коефіцієнт заробітку, що вплинуло на розмір пенсії. З цієї причини утворилась переплата пенсії у сумі 18554,30 грн. за період з 01.04.2023 року по 31.01.2024 рік. Для вирішення питання, щодо утримання виявленої переплати відповідачу направлялось повідомлення від 20.02.2024 №0800-0504-8/15271, пропонувалось повернути переплату шляхом написання заяви, щодо її утримання, або повернення коштів на рахунок управління. На теперішній час зайво виплачені кошти до Головного управління ПФУ не надходили, пенсіонер згоду на утримання переплати не надавав.Таким чином, безпідставно набута відповідачем пенсія, фактично, є завданням шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України. 21.11.2025 ухвалою судді прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. 22.12.2025 представником відповідача адвокатом Зіненко А.О. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з позовними вимогами Головного управління пенсійного фонду в Запорізькій області в повному обсязі та просить відмовити в позові, мотивуючи це відсутністю доказів що переплата пенсії була наслідком неправомірних дій відповідача. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав зазначених в позові. Відповідач у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюванихправ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства, а саме статей 2, 12, 13 ЦК України. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV«Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 25.04.2023 відповідач звернувся з заявою про перехід з пенсії за вислугу років, обчислену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»(далі Закон 2262) на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV(далі Закон 1058). При проведенні 25.12.2023 додаткового контролю правильності проведення перерахунку пенсії при переході з пенсії за вислугу років за Законом 2262 на пенсію за віком відповідно до Закону 1058 було виявлено, що не було враховано період роботи та заробітну плату за період з 01.01.1993 по 31.12.1997, для обчислення пенсії, в результаті збільшився коефіцієнт заробітку, що вплинуло на розмір пенсії. З цієї причини утворилась переплата пенсії у сумі 18554,30 грн. за період з 01.04.2023 року по 31.01.2024 рік. Для вирішення питання, щодо утримання виявленої переплати відповідачу направлялось повідомлення від 20.02.2024 №0800-0504-8/15271, пропонувалось повернути переплату шляхом написання заяви, щодо її утримання, або повернення коштів на рахунок управління. На теперішній час зайво виплачені кошти до Головного управління ПФУ не надходили, пенсіонер згоду на утримання переплати не надавав.Таким чином, безпідставно набута відповідачем пенсія, фактично, є завданням шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України. Згідно ч.1 ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Але, законодавством чітко визначено способи вирішення питання пов`язаного з виникненням переплати пенсії: добровільне повернення пенсіонером надмірно виплачених сум чи стягнення, зазначених сум у судовому порядку; визнання сум переплати пенсії безнадійною заборгованістю та прийнятої рішення щодо її списання; утримання переплати пенсії згідно рішення комісії. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Положення ст.1215 ЦК України мають застосовуватися з урахуванням положень ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальною нормою. Відповідно до даної норми суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї, тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Аналогічні положення також містяться і у ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не вчиняв будь-яких неправомірних дій, що привели до вказаної переплати. Натомість як вбачається з матеріалів справи переплата пенсії відповідачу в сумі 18554,30 грн. була допущена з боку позивача, оскільки позивачем було допущено рахункову помилку. Доказів зворотнього суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення надмірно виплачених сум пенсії, задоволенню не підлягають. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed