Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивачка 26.11.2025 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 21.04.2022 року вона, [PERSON] та [PERSON] , уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Нвкопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що 21.04.2022 року складено відповідний актовий запис за №281 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування в шлюбі, дітей не мають. Протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. Подружнє життя не склалося через розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, права та обов`язки подружжя. Вони неодноразово намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, але ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках у кращу сторону нічого не змінюється, хоча вони прикладали для цього максимум зусиль. Вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу неможливе. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду від 28.11.2025 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути позов в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с.12-13). У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.18). Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом надсилання на останню відому адресу його реєстрації ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить конверт (а.с.17), який повернувся на адресу суду, як не вручений, за відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, судом було опубліковано оголошення про час та місце розгляду справи на сайті Судової влади України. Відзиву на позовну заяву на адресу суду у встановлений законом строк не надіслала. Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 21.04.2022 року зареєстрували шлюб у Нікопольському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №281 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя дітей не народилось. Внаслідок різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства, права та обов`язки подружжя, інші життєві цінності, шлюбні стосунки фактично були припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На примирення позивачка не згодна. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи той факт, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також на те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб припинив своє існування та його необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.

Outcome: approved