Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

І. Стислий виклад обставин. 30.09.2025 представник позивача звернулась до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом, у якому просить визнати право власності за позивачем в порядку спадкування за законом на нерухоме майно: частку квартири за адресою: [ADDRESS] , після спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовано обставинами: Після смерті спадкодавця 05.10.2024 відкрилась спадщина, до якої входить спірна квартира, право власності на частку якої просить визнати позивач. Позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу. Однак, 02.09.2025 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через неналежний правовстановлюючий документ, неможливість встановити обсяг спадкової маси та наявність спору зі спадкоємцями. Батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] з листопада 1977 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у 1991 [PERSON] виплатили повністю пайовий внесок за спірну квартиру. Відповідно до положень КпШС, квартира належала батькам позивачки на праві спільної сумісної власності, і кожному із них належало по частині квартири. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті із заявою про прийняття спадщини звернулась його донька відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »). Із заявою про відмову від спадщини після померлого чоловіка на користь доньки [PERSON] звернулась дружина померлого. Тому, фактично, спадщину, яка складається з частки спірної квартири прийняла відповідач [PERSON] . Відомостей, що вона належним чином оформила спадкові документи у позивача немає. Позиція відповідача. 15.10.2025 від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги та обставини, викладені у позові, визнає та не заперечує проти задоволення позову. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 30.09.2025 представник позивача звернулась із вказаним позовом суду, разом із позовом надано клопотання про витребування доказів. 06.10.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, задоволено клопотання про витребування доказів. 13.10.2025 надійшла заява від третьої особи про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. 15.10.2025 надійшла заява від відповідача про визнання позову. 11.11.2025 від представника позивача надійшла заява про виклик свідків. 11.11.2025 постановлено витребувати докази. 24.11.2025 на виконання ухвали надійшли витребувані докази. 09.12.2025 підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті, постановлено викликати свідків. 20.01.2026 в судовому засіданні були допитані свідки. Інших заяв, клопотань від учасників до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у існуванні фактичних обставин, що перешкоджають позивачці у реалізації її прав як спадкоємиці. Судом встановлено таку хронологію. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної ради народних депутатів № 129 від 14.01.1978 «Про розгляд пропозиції районної житлової комісії про виділ жилої площі, переоформлення ордерів і визнання житлової площі службовою» було виділено [PERSON] двокімнатні квартиру [ADDRESS] на склад сім`ї з 3 чоловік, відповідно до рішення суду (а.с. 18). Ордер №47 від 19.04.1978 давав право позивачу та членам її сім`ї на зайняття двокімнатної квартири по [ADDRESS] (а.с. 23). Відповідно до Довідки ОСББ «Інгулець-10» № 129 від 12.12.2024, [PERSON] , що померла [INFO] , була членом ЖБК «Інгулець-10» і в повному обсязі виплатила пайові внески 09.12.1991 року (а.с. 25). Відповідно до Довідки КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР від 12.12.2024 за № 214906, інформація щодо реєстрації права власності за адресою: [ADDRESS] , - відсутня (а.с. 31). Позивачка є донькою [PERSON] та єдиною спадкоємицею, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини (а.с. 8). На підставі її заяви було відкрито спадкову справу (а.с. 7, 59). Відповідач є донькою [PERSON] , який з матір`ю позивача [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з листопада 1977 (а.с. 11, 74, 76). 14.05.2004 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] звернулась відповідач [PERSON] . Дружина [PERSON] звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь доньки [PERSON] (а.с. 74). 02.09.2025 державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. постановою було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії позивачу з таких підстав: надано неналежний правовстановлюючий документ, неможливо встановити обсяг спадкової маси, наявність інших спадкоємців (а.с. 16). В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка мешкає у квартирі [ADDRESS] Правого сектора повідомила суду, що проживає в будинку з початку його створення. Свідок була членом кооперативу «Інгулець-10», в будинку 60 квартир. В 29 квартирі проживала позивачка з батьками. Батьки позивачки також були членами кооперативу, де збирали гроші для отримання квартири. Свідок [PERSON] , яка мешкає у квартирі [ADDRESS] Правого сектора пояснила, що проживає в будинку з 1973 року, є головлю ОСББ з 1996 року. Підтвердила, що в 1991 році члени кооперативу набули право влансоті на квартири, з огляду на те, що були сплачені усі пайові внески. Правовстановлюючих документів позивач немає, є тільки ордер. Представник позивача та позивач наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у позовній заяві. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до Закону України «Про власність» від 07.02.1991, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно (ч. 1 ст. 15). Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом (ч. 3 ст. 15). Майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР (ст. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ч. 1 ст. 1217 ЦК України встановлюються види спадкування - за законом та за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Відповідно до пп. 2.1. п. 2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зі змінами), спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна: про прийняття спадщини; про відмову від прийняття спадщини; про видачу свідоцтва про право на спадщину; спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі); про видачу свідоцтва виконавцю заповіту; виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень; другого з подружжя (колишнього з подружжя) про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя); про вжиття заходів до охорони спадкового майна; претензії кредиторів. Відповідно до пп. 2.2 п. 2 цієї Глави, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.5 цього пункту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження (пп. 2.4 п. 2). V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач у своєму позові, а саме, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті матері [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини чи про відмові від прийняття більше ніхто не звертався. [PERSON] була виділена спірна квартира за адресою: [ADDRESS] , на сім`ю із 3 чоловік. [PERSON] були сплачені пайові внески за квартиру, надану їй у користування. Цей факт знайшов своє підтвердження при розгляді справи, а саме на підставі наданих позивачем копій квитанцій, довідок, а також на підставі показань свідків, зокрема голови ОСББ «Інгулець-10». Визнання права власності за позивачем на спірної квартири не порушує права відповідача, яка є спадкоємцем [PERSON] (чоловіка матері позивача), а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги повністю. Щодо розподілу судових витрат. З урахуванням того, що позивач не просить провести розподіл судових витрат, суд вважає можливим віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved