Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

23.10.2025 до суду звернулося ТОВ «Мілоан» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26842,56 грн, а також 2422,40 грн сплаченого судового збору та 7100,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У обгрунтування позову зазначено, що 12.08.2024 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладений кредитний договір в електронній формі № 101995983, згідно якого відповідач отримав 10000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. Відповідно до графіка повернення кредитних коштів, кредит не повернутий, комісія і проценти не внесені. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму. Укладаючи кредитний договір, відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Станом на дату звернення до суду із позовом заборгованість відповідача становить 26842,56 грн, що складається із заборгованості за кредитом - 9000,00 грн, заборгованості по відсоткам - 17010,00 грн, заборгованості по комісії за видачу кредиту - 832,56 грн. 03.11.2025 судом отримана інформація про зареєстрвоане місце проживання відповідача. 04.11.2025 відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін 09.12.2025, 26.01.2026 судові засідання не відбулися через неявку учасників справи: представник позивача, повідомлений належним чином про дату, час, місце розгляду справи, у письмовому клопотанні просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує; відповідач, повідомлений належним чином про дату, час, місце розгляду справи на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Заяв та клопотань від відповідача не надходило, у тому числі про розгляд справи в режимі відеоконференції. Причини неявки суду не повідомив. Відзив, зустрічний позов до суду не надані. На підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими гл. 11 ЦПК України. Роглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши кожен доказ окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно, всебічно з`ясувавши обставини справи, судом встановлене таке. 12.08.2024 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладений кредитний договір в електронній формі № 101995983 шляхом підписання його відповідачем одноразовим ідентифікатором "250537". Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній п.1.2 договору (10000,00 грн), а позичальник - повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування ним у рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/ терміни, визначені договором. Кредит наданий на строк 345 днів із 12.08.2024 (дата надання кредиту). Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредиту (за умови дотримання графіку платежів) - 23.07.2025 (дата остаточного погашення заборгованості), п. 1.4 договору. Денна процентна ставка складає 1,15 %. Комісія за надання кредиту - 1150,00 грн, що нараховується за ставкою 11,50 % від суми кредиту. Орієнтовна річна процентна ставка дорівнює 11417,45 % річних. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника складає 49748,00 грн (п. 1.5 договору). Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п. 1.5 договору). Підтвердженням добровільного укладення зазначеного договору є заява № 101995983 позичальника від 12.08.2024, заповнена ним із зазначенням його персональних та контактних даних, а також реквізитів банківської картки для зарахування коштів. Комісія за надання кредиту становить 1150,00 грн, що нараховується за ставкою 11,50 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховується за ставкою 511,00 % річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00% річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані проценти за користуванням кредиту за весь строк складають 38598,00 грн (п.1.5.2 та п.1.5.3 договору). Тип процентної ставки - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2.2, 2.2.3 договору. Позичальник не повинен сплачувати на користь кредитодавця будь-які платежі не передбачені договором (п. 1.7 договору). ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму на банківський рахунок на банківську картку [NUMBER] , зазначений відповідачем у заявці на видачу кредиту та у договорі. Відповідно до графіка повернення кредитних коштів, кредит не повернутий, комісія і проценти не внесені. Станом на дату звернення до суду із позовом заборгованість відповідача становить 26842,56 грн, що складається із заборгованості за кредитом - 9000,00 грн, заборгованості по відсоткам - 17010,00 грн, заборгованості по комісії за видачу кредиту - 832,56 грн. Зміст кредитного договору свідчить про досягнення сторонами згоди відносно всіх істотних умов договору, у тому числі й щодо встановлення процентів. Договір укладений в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором) із урахуванням положень ч. 6 і 12, п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. При укладенні кредитного договору відповідач вказав реквізити платіжної банківської картки, на яку він бажав отримати кредитні гроші, а саме № [NUMBER] . Факт отримання коштів позичальником підтверджується платіжним дорученням № 2502504721 від 12.08.2024, згідно якої ТОВ «Мілоан» перерахувало позичальнику [PERSON] кошти в сумі 10 000,00 грн на платіжну карту № [NUMBER] . Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути надані кошти, на умовах та у строки, передбачені договором. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав належним чином, при цьому позивач направляв відповідачу досудову вимогу про погашення заборгованості, яка залишена без реагування. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідачем доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Розрахунок зроблений в межах строку дії договору. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Свої договірні зобов`язання первісний кредитодавець виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Натомість, відповідач договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконав, контррозрахунку суми заборгованості та процентів за користування кредитними коштами не надав. Існування заборгованості перед позивачем стверджується доданими до позову документами. Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. Щодо стягнення із відповідача комісії, суд зазначає, що 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», ст. 11 якого викладена в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Згідно п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту, до яких включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банківської установи встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту, яка може включати плату за надання інформації про стан кредиту, що споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Протилежна умова договору є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 по справі № 204/224/21. Виходячи з аналізу п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», викладених у постанові від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19, така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. У кредитному договорі ТОВ ««Мілоа» встановлена комісія саме за надання кредиту, що є разовою, та розмір якої є незмінним та підлягає стягненню з відповдача. Щодо стягнення заборгованості за процентами. Ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦПК України (ст. 1050 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно умов кредитного договору денна процентна ставка це загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту, що розраховукється за формулою ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Розмір денної процентної ставки та її розрахунок наведені у п. 1.5 договору. Так, згідно п. 1.5 кредитного договору денна процентна ставка складає 1,15 % (39748,00 грн загальні витрати/ 10000,00 грн розмір кредиту)/ 345 днів х 100 %). Орієнтовна річна процентна ставка дорівнює 11417,45 % річних. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника складає 49748,00 грн. Разом з тим, 22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 6 п.5 розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно) (п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Як убачається із матеріалів справи, кредитний договір укладений 12.08.2024 із визначенням денної процентної ставки у розмірі 1,15 %. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 13.08.2024 по 09.04.2025 включно для обрахунку процентної ставки позивачем застосований її розмір 1,40 % в день на загальну суму 17010,00 грн (а.с. 17 23). З урахуванням положень ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» сума процентної ставки за користування кредитом підлягає перерахунку за таких умов: з 13.08.2024 по 20.08.2024 включно - розмір денної процентної ставки 1,15 %, що передбачений кредитним договором та не перевищує розміру денної процентної ставки відповідно до п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»; з 21.08.2024 по 09.04.2025 включно - розмір денної процентної ставки 1 % відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Так, заборгованість за процентами з 13.08.2024 по 20.08.2024 включно становить 920,00 грн (115,00 грн (1,15 % від 10000,00 грн) х 8 днів за період з 13.08.2024 по 20.08.2024 включно). Заборгованість за процентами з 21.08.2024 по 09.04.2025 включно становить 21301,00 грн: 400,00 грн за період з 21.08.2024 по 24.08.2025 включно (4 дні) (100,00 грн (1 % від 10000,00 грн) х 4 дні); 3 177,90 грн з 25.08.2024 по 26.09.2024 включно (33 дні) (100,00 грн (1 % від 9630,00 грн з урахуванням часткового погашення тіла кредиту) х 33 дні); 1344,00 грн з 27.09.2024 по 10.10.2024 включно (14 днів) (100,00 грн (1 % від 9600,00 грн з урахуванням часткового погашення тіла кредиту) х 14 днів); 1410,00 грн з 11.10.2024 по 25.10.2024 включно (15 днів) (100,00 грн (1 % від 9400,00 грн з урахуванням часткового погашення тіла кредиту) х 15 днів); 1380,00 грн з 26.10.2024 по 09.11.2024 включно (15 днів) (100,00 грн (1 % від 9200,00 грн з урахуванням часткового погашення тіла кредиту) х 15 днів); 13590,00 грн з 10.11.2024 по 09.04.2025 включно ( днів) (100,00 грн (1 % від 9000,00 грн з урахуванням часткового погашення тіла кредиту) х 151 день); Разом з тим, залишок боргу за процентами згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 17 23), що визначений позивачем становить загальну суму 17010,00 грн, що підлягає стягненню із відповідача. Протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним(ми). Відповідачу відомо про його обов`язок щодо сплати процентів та комісії за надання кредиту за кредитним договором, оскільки такий обов`язок визначений у договорі та графіку платежів. Включення до тексту договору умови про необхідність оплати відповідачем комісії за надання кредиту та подальше витребування нарахованої комісії, суд вважає таким, що відповідає вимогам законодавства. Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачем протилежного суду не доведено та не спростовано. Клопотань, заяв суду не заявлено, у тому числі про участь у засіданні в режимі відеоконференції. Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 цієї Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 2422,40 грн судового збору. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 по справі № 815/1479/18, від 15.07.2020 по справі № 640/10548/19, від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20. З урахуванням відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 7100,00 грн, що стверджується доданими копіями договору про надання правничої допомоги № 16012025 від 16.01.2025 з додатковими угодами, акта наданих послуг № б/н від 16.01.2025, опису наданих послуг. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: approved