Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

01.12.2025 представник позивача АТ «Акцент-Банк» у порядку передоручення Шкапенко О.В. через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (у тексті - підсистема «Електронний суд» ЄСІТС) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.11.2022 [PERSON] приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою відкриття рахунку та отримання банківських послуг. На підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» [PERSON] ініційовано отримання платіжної картки як засобу доступу до банківського рахунку, перерахування на нього грошових коштів у розмірі встановленого банком кредитного ліміту. У зв`язку з прийняттям банком позитивного рішення про можливість випуску картки, банк її випустив і відкрив на ім`я [PERSON] рахунок. Після одержання банком від [PERSON] необхідних документів, а також заяви, банк виконав перевірку наданих нею документів і прийняв рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік (нараховується на максимальну суму заборгованості, за умови погашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості) та випущено платіжну картку. Підписавши цифровим власноручним підписом анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», [PERSON] підтвердила, що дана анкета-заява разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на веб-сайті банку за адресою https://a-bank.com.ua, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Свої зобов`язання за договором банк виконав в повному обсязі, а саме на умовах договору надав відповідачу грошові кошти в розмірі кредитного ліміту, який неодноразово змінювався з ініціативи обох сторін. В свою чергу відповідач своєчасно не повертав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тому зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з цим станом на 28.11.2025 в [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 42098,92 грн, з яких: 32033,10 грн - заборгованість за кредитом, 10065,82 грн - заборгованість за відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань за договором і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-Банк», тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 29.11.2022 в розмірі 42098,92 грн, а також судові витрати. Ухвалою від 08.12.2025 позовну заяву судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 13, 14). Цією ж ухвалою вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачеві встановлено строк 15 днів з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачеві та його представникові копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 08.12.2025 надіслана та доставлена в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 09.12.2025, що підтверджується відповідними довідками, складеними відповідальним працівником суду (а. с. 16, зворот а. с. 16). Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, яка 09.12.2025 надіслана відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його зареєстрованого місця проживання, 24.12.2025 повернулась до суду без вручення з відміткою «Адресат відсутній» (а. с. 17, 18). 06.01.2026 судом прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що постановлено відповідну ухвалу (а. с. 20). Судове засідання призначене на 27.01.2026 (зворот а. с. 20). Позивачеві та його представникові копія ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 06.01.2026 і судова повістка про виклик до суду в цивільній справі доставлена в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 07.01.2026, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 23, зворот а. с. 23). Копії ухвал про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 08.12.2025 і про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 06.01.2026, та судова повістка про виклик до суду в цивільній справі, які 07.01.2026 надіслані відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його зареєстрованого місця проживання, 22.01.2026 повернулися до суду без вручення з відміткою «Адресат відсутній» (а. с. 24, 25). 07.01.2026 на офіційному веб-порталі Судової влади України розміщене оголошення про виклик [PERSON] до суду (а. с. 22). Представник позивача в судове засідання 27.01.2026 не з`явився; у пункті 5 прохальної частини позовної заяви просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності (а. с. 5). Відповідач в судове засідання не з`явився, при тому, що про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином; про причини неявки суд не повідомив; клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Відзив на позовну заяву або інші заяви по суті справи від відповідача до суду не надійшли. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За наведених обставин, відповідно до положень зазначеної норми ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 275 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами суд не здійснював. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 29.11.2022 [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг і цифровим власноручним підписом підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» і заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. Відповідно до п. п. 4, 16 п. 2 р. 1 Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 20.12.2023 № 172, цифровий власноручний підпис - електронний підпис, що є власноручним підписом фізичної особи, створеним на екрані електронного сенсорного пристрою. Електронний сенсорний пристрій - електронний пристрій із сенсорним екраном, на якому особа може створити цифровий власноручний підпис. В анкеті-заяві зазначено, що проставленням власноручного або цифрового власноручного (на екрані телефону) підпису під цією анкетою-заявою, вона підтверджує, що: надані нею документи є чинними (дійсними) та наведені їх копії відповідають оригіналу; дана анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua, між нею та АТ «А-Банк» становлять договір про надання банківських послуг (далі - договір), умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Погодилася із тим, що про зміну вартості послуги банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування. Засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні банку та/або клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладаються на клієнта. В заяві [PERSON] просить відкрити їй поточний рахунок № [NUMBER] на наступних умовах: 1. Вид кредиту: кредитний ліміт на поточний рахунок. 2. Тип кредиту: кредитування рахунку. 3. Мета отримання кредиту: споживчі цілі. 4. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001 %. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4 % на місяць. 5. Строк кредитування (строк дії кредитної лінії): 240 місяців. 6. Порядок погашення: щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4 % від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит 7. У випадку порушення клієнтом будь-якого із грошових зобов`язань: 7.1. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8 % у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. 7.2. Штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків. Штраф списується в день списання відсотків: 50 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн; 100 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; 500 грн + 5 % від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів. 8. У випадку порушення клієнтом чи банком умов договору порушник несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України. 9. Кредит надається клієнту відповідно до тарифів «Картки». 13. Підписуючи простим/удосконаленим або власноручним цифровим електронним підписом цю заяву, підтверджує та погоджується, що: до укладення цієї угоди ознайомилася з актуальними умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладення цієї угоди ознайомлена з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням www.a bank.com.ua, в повному об`ємі, відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; умови, передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», визначені в договорі та тарифах. Беззастережно погодилася із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилася із тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування. Зміни до договору, в т. ч. щодо розміру комісій, тарифів, загальних витрат та вартості супровідних послуг, можуть бути внесені за згодою сторін в порядку та на умовах, визначених у договорі. Підтвердила свою згоду з тим, що інформування її про зміни умов договору, в тому числі про тарифи на послуги, що надаються та які можуть бути змінені банком за договором, банк має здійснювати шляхом розміщення нових умов на сайті банку та шляхом надсилання їй повідомлень через дистанційні канали обслуговування. Надала право та доручила АТ «А-Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у АТ «А-Банк», без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед АТ «А-Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком. Підпунктом 2.1.1.1. умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» передбачено, що ці умови використання кредитних карт АТ «А-Банк» (далі - Умови використання карток), пам`ятка клієнта, тарифи на випуск та обслуговування кредитних карток (далі - тарифи), анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку (далі - заява), а так само паспорт споживчого кредиту, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карток банку (далі - карток). Ці умови регулюють відносини між банком та клієнтом з випуску та обслуговування карток. Банк випускає клієнту картку на підставі заяви, належним чином заповненої та підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунка картки здійснюється у разі прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску клієнту картки. Клієнт зобов`язується виконувати правила випуску, обслуговування та використання карток банку та при наявності додаткових карток забезпечити виконання правил держателями додаткових карток. На підтвердження факту укладення договору до позову долучено анкету-заяву і заяву, які підписані [PERSON] цифровим власноручним підписом, витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», тарифи по картці «Зелена», а також паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», який [PERSON] підписала електронним підписом 29.11.2022 о 14:48 год. Згідно з положеннями абз. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 561/77/19 (провадження № 61-20799св19) від 16.12.2020 зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 07.10.2020 № 127/33824/19 (провадження № 61-9071св20). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». У п/п. 2.1.1.2.1. умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» зазначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Її тип визначено в договорі. Договір - укладений між банком та клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», заяви про відкриття поточного рахунку та тарифів. Датою укладення договору є дата отримання картки, зазначена в заяві. Картка є власністю банку і видається у тимчасове користування. Банк відкрив [PERSON] рахунок № [NUMBER] та видав такі картки: № 4323347383962096, № 4323347332250890, № 4323347391598692, № 4400004419195276, строком дії до грудня 2031 року, № [NUMBER] , строком дії до грудня 2028 року, що підтверджується довідкою за картками, підписаною головою правління АТ «А-Банк». Після одержання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви банк виконує перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п/п. 2.1.1.2.2., 2.1.1.2.3. умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк»). Довідкою про ліміти, підписаною головою Правління АТ «А-Банк» підтверджується встановлення 29.11.2022 з ініціативи клієнта кредитного ліміту за кредитним договором б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10076334270) від 29.11.2022 за період з 29.11.2022 по 28.11.2025, його збільшення з ініціативи банку 10.03.2023 у розмірі 10000,00 грн, з ініціативи банку і клієнта 14.04.2023 у розмірі 17000,00 грн, з ініціативи банку 10.05.2023 у розмірі 21000,00 грн, 10.08.2023 у розмірі 25000,00 грн, 09.11.2023 у розмірі 35000,00 грн та його зменшення з ініціативи клієнта 25.02.2025 у розмірі 32100,00 грн. На підтвердження факту отримання та користування [PERSON] кредитними коштами представник позивача надав виписку по картці від 28.11.2025 за період з 29.11.2022 до 01.11.2025, підписану головою правління АТ «А-Банк». Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н від 29.11.2022, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , її заборгованість станом на 28.11.2025 становить 42098,92 грн, з яких: 32033,10 грн - заборгованість за кредитом, 10065,82 грн - заборгованість за відсотками. З даного розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] неодноразово здійснювала платежі, спрямовані на погашення заборгованості за договором, що є обставиною, яка свідчить про визнання нею боргу. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 в справі № 916/2403/18, у якій зазначено, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку можуть належати визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акту звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. У п. 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Договір укладено терміном на двадцять років (п/п. 2.1.1.2.1. умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк»). У разі порушення держателем або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов цього договору та/або у разі виникнення овердрафта чи перевитрати платіжного ліміту банк має право призупинити здійснення розрахунків по картці (заблокувати картку на видаткові операції) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим договором (п/п. 2.1.1.4.2. умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк»). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку - АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Враховуючи наведену статтю ЦК України, між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено змішаний договір, в якому містяться елементи різних договорів, у тому числі, але не виключно, договору банківського рахунку та договору споживчого кредиту. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Доказів неправомірності договору матеріали справи не містять. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (п. п. 2 - 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Верховний Суд України в складі Судової палати у цивільних та господарських справах в постанові від 06.11.2013 по справі № 6-116цс13 зазначив наступне: «Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання»(ст. ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України)». Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Згідно з ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Як вбачається з анкети-заяви від 29.11.2022, для [PERSON] згенеровано ключову пару удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем , що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Вона визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки під час розгляду справи доведено укладення 29.11.2022 між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] договору № б/н, надання банком грошових коштів та нарахування відсотків за користування ними і їх неповернення клієнтом в добровільному порядку, що призвело до невиконання договірних зобов`язань, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Позивач за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6005315538825 від 28.11.2025 (а. с. 7). У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved