Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Кириляк Ю.В., звернулась в суд із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача Вижницької міської ради, Чернівецької області, де третіми особами, які не заявляють самостійних вимог є [PERSON] , Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , народження, зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, в [ADDRESS] та визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0,1860 га, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с.Чорногузи, Чорногузівської сільської ради, яка належала [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-ЧВ №028656 від 08.12.2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Чорногузівської сільської ради народних депутатів №23 від 16.12.1994 року; №79 від 1.11.2000 року, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №142, який помер [INFO] , спадщину після якого прийняла [PERSON] , яка померла [INFO] не оформивши спадкових прав. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,186 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованої в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області. Спадщину фактично прийняла її мати [PERSON] , яка проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті, однак у зв`язку зі смертю [INFO] не встигла оформити спадкові права. Вона є спадкоємцем за законом після смерті матері. Її брат [PERSON] спадщину не приймав та на неї не претендує. Вона звернулася до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса від 28.10.2025 року у видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки вона не подала приватному нотаріусу Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюку О.О. доказів про прийняття спадщини після смерті її матері та що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно, і відповідно до чинного законодавства не може претендувати на оформлення права на спадщину, та вважається такою, що не прийняла спадщину, та вчинення такої нотаріальної дії суперечить діючому законодавству України. Зазначила, що постійно проживала із матір`ю [PERSON] , на час відкриття спадщини, в [ADDRESS] . Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимог7и підтримує, просить задовольнити. В судове засідання представник відповідача Вижницької міської ради не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Вижницької міської ради надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнають. В судове засідання третя особа представник Головного Управління Держгеокадастру в Чернівецькій області не з`явився. До початку розгляду представник скерував заяву про розгляд справи у його відсутність. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане повторно 14.11.2024 року Вижницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №14, копією свідоцтва Серія [NUMBER] від 11.06.1968 року з даних якого вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] - батько та [PERSON] мати; копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 16.04.1988 року з даних якого вбачається, що 16.04.1988 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,186 га, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с.Чорногузи, Чорногузівської сільської ради, що підтверджується копією Державного акту на право власності на землю серії І-ЧВ №028656 від 08.12.2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Чорногузівської сільської ради народних депутатів №23 від 16.12.1994 року; №79 від 1.11.2000 року, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №142. З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області «Щодо надання інформації» №29-24-0.9-4173/2-24 від 20.12.2024 року вбачається, що відповідно до ст.20 ЗУ «Про оцінку земель», дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки офорляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (на дату звернення) оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення державного земельного кадастру. Водночас зазначили, що нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі (1 га) по Чернівецькій області, яка станом на 01.01.2024 року становить 34960,46 грн. З довідки виконавчого комітету Вижницької міської ради №2-398 від 21.11.2024 року вбачається, що згідно записів погосподарської книги за №8 за 2011-2015 роки власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] був померлий [PERSON] . За даною адресою зареєстрована і проживала: дружина [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , проживала без реєстрації. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина - [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована разом з [PERSON] , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00048178644 від 27.11.2024 року згідно якого 25 грудня 1964 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » та довідкою виконавчого комітету Вижницької міської ради №2-398 від 21.11.2024 року. [PERSON] хоча фактично і прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , однак у зв`язку не встигла оформити спадкові права, оскільки [INFO] - померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 15.02.2018 року. Постановою приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу №342/02-31 (с/с 218/2025) від 28.10.2025 року вбачається, що приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із: земельної ділянки, площею 0,1860 га, 0,1860 гектарів в межах згідно з планом, що розташована в селі Чорногузи, Вижницький район, Чернівецька область, переданої - ведення особистого підсобного господарства, що належала померлому [PERSON] , [INFO] , чоловікові, який помер [INFO] , спадкоємцем якого за законом була його дружина [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, - у зв`язку з тим, що вона не подала приватному нотаріусу Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюку О.О. доказів про прийняття спадщини після смерті її матері та що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно, і відповідно до чинного законодавства не може претендувати на оформлення права на спадщину, та вважається такою, що не прийняла спадщину, та вчинення такої нотаріальної дії суперечить діючому законодавству України З акту обстеження з метою підтвердження фактичного місця проживання, виданого Вижницькою міською радою №2-144 від 21.11.2024 року вбачається, що комісією у складі старости Виженського старостинського округу Вижницької міської ради Савчукевича Василя Петровича, спеціаліста ЦНАП С.М.Григоращук, депутата Вижницької міської ради О.Ю.Ревега, проведено обстеження господарства [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з метою підтвердження фактичного місця проживання [PERSON] . При проведенні обстеження встановлено, що [PERSON] постійно проживала із матір`ю [PERSON] в будинку [ADDRESS] з 2017 року до 2018 року, постійно проживала із матір?ю [PERSON] однією сім?єю до дня її смерті. Однак вона не була зареєстрована за вищевказаною адресою. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, норма ст.1268 ЦК України визначена, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, та встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Лише постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця саме таким. Закон також не ставить прийняття спадщини в залежність від того, яким місцем проживання особа вважала місце відкриття спадщини постійним чи тимчасовим місцем проживання. Натомість, він вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Метою встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачка надала докази того, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №218/2025 року до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] 28.10.2025 року подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Крім позивачки спадкоємцем за законом є син померлої [PERSON] , який спадщину не прийняв. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. При зверненні з даним позовом до суду позивачка посилається на загальні вимоги щодо спадкування за законом. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ст.1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, (в редакції чинній станом на час видачі державного акту), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на час видачі державного акту), право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» згідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved