Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 липня 2023 року між позивачем та ТОВ «Кищенці Фрутс» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3014/284/000236/1, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] . 28.07.2023 року [PERSON] керуючи транспортним засобом «INFINITI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого було пошкоджено належний ТОВ «Кищенці Фрутс» автомобіль. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, розрахунку СТО, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 53 098,66 грн. Згідно умов договору страхування ПрАТ « СК «Універсальна» прийняло рішення про визнання ДТП страховим випадком та нарахувало до виплати суму страхового відшкодування у розмірі 53 098,66 грн. На час пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «INFINITI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПРАТ «СК «ВУСО» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом №215764094. Позивач звернувся до ПРАТ «СК «ВУСО», як страховика цивільної відповідальності винуватця дорожньо-транспортної пригоди із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено у розмірі 40 999,09 грн. Таким чином, різниця між заявленим розміром страхового відшкодування, яка була виплачена позивачем страхувальнику становить 12 099,57 грн. (53 098,66 грн. - 40 999,09 грн.). На підставі наведеного позивач просить позовні вимоги задовольнити з підстав викладених в позові. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 14 ЦПК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 12 липня 2023 року між позивачем та ТОВ «Кищенці Фрутс» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3014/284/000236/1, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] . 28.07.2023 року [PERSON] керуючи транспортним засобом «INFINITI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого було пошкоджено належний ТОВ «Кищенці Фрутс» автомобіль. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22 вересня 2023 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Після настання страхового випадку, власник пошкодженого транспортного засобу «INFINITI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, розрахунку СТО, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 53 098,66 грн. Згідно умов договору страхування ПрАТ « СК «Універсальна» прийняло рішення про визнання ДТП страховим випадком та нарахувало до виплати суму страхового відшкодування у розмірі 53 098,66 грн. Згідно ст. 108 Закону України «Про страхування» страхувальник, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи відповідальної за заподіяної збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На час пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «INFINITI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПРАТ «СК «ВУСО» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом №215764094. Позивач звернувся до ПРАТ «СК «ВУСО», як страховика цивільної відповідальності винуватця дорожньо-транспортної пригоди із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено у розмірі 40 999,09 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодувння) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування). Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 53 08,66 грн., при цьому страховиком відповідача за полісом покрито лише частину шкоди на суму 40 999,09 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає 12 099,57 грн. (53 098,66 грн. - 40 999,09 грн.). Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідач своїм правом спростувати доводи позивача не скористався, відтак суд виходить з наявних в матеріалах справи документів, та викладеного вище, приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Враховуючи вищенаведене, дослідивши всебічно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача 12 099,57 грн. матеріальної шкоди в порядку суброгації. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до чч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Представник позивача зазначив, що сума фактично понесених та сплачених судових витрат становить 3 000 грн. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 3 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved