Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , Лозівський ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області, про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником 1/6 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Власниками інших часток є його мати [PERSON] та брат [PERSON] [INFO] померла його мати, та після її смерті відкрилась спадщина, у зв`язку з чим ним було подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Після заведення спадкової справи йому стало відомо, що на його належну 1/6 частину будинку накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника серії АА №774388 від 31.10.2005, винесеної державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби по м.Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON] . Зазначив, що через арешт, накладений на належну на праві власності йому 1/6 частину будинку, нотаріус не має можливості здійснити посвідчення свідоцтва про право на спадщину по закону, після смерті його матері, що позбавляє його- спадкоємця за законом після смерті матері [PERSON] , належним чином реалізувати його спадкові права. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. В судове засідання відповідачка не з`явилась, належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. В судове засідання представники третіх осіб Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили винести рішення на розсуд суду. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/6 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.13,15,35). Постановою Лозівського міського суду Харківської області від 16.03.1999 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за параметрами запиту : [ADDRESS] , наявне обтяження на 1/6 частину житлового будинку належну [PERSON] , підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника АА №774388, 31.10.2005, відділом ДВС (а.с.15). З копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №774388 від 31.10.2005 року вбачається, що на примусовому виконанні ВДВС перебуває виконавчий лист АЕ-62 виданий 16.03.1999 року Лозівським м/судом про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , та накладено арешт на майно [PERSON] , а саме 1/6 частини будинку [ADDRESS] (а.с.16). Згідно повідомлення Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 21.03.2025 року на примусовому виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] (а.с.17). За повідомленням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.04.2025 року цивільна справа АЕ-53-1999 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину була знищена у зв`язку із закінченням строків зберігання (а.с.18). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14,31 зв.бік). З копії спадкової справи №41/2024 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини звернувся син- [PERSON] ( а.с.27-37). Статтею 41 Конституції України та статтею1Першогопротоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує права позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості розпорядитися своїм майном. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. З огляду на те, що наявний арешт на даний час не забезпечує виконання будь-якого зобов`язання, враховуючи відсутність обставин, які слугували підставою для накладення відповідного арешту, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved