Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» 29 січня 2025 року звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому прохав стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованостi за Кредитним договором № 2875192 в розмiрi 84 680,80 грн., з яких: - 20 000 грн. - сума заборгованостi за основною сумою боргу; - 64 680,80 грн. - сума заборгованостi за процентами та понесенi судовi витрати. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 28 січня 2022 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНУЕРА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2875192, у відповідності до п.п.1.1. Кредитного договору, укладання Кредитного договору эдiйснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Клiєнту через Веб-сайт або Мобiльний додаток. Електронна iдентифiкацiя Клiєнта здiйснюється при входi Клiєнта в Особистий кабiнет, шляхом перевiрки Товариством правильностi введення одноразового iдентифiкатора, направленого Товариством на номер мобiльного телефону Клiента, вказаний при входi, та/або шляхом перевірки правильностi введення Пароля входу до Особистого кабiнету. Вiдповiдно до п.п. 9.7. Кредитного договору Цей Договiр укладається шляхом направлення його тексту пiдписаного з боку Товариства аналогом власноручного пiдпису уповноваженої особи Товариства та вiдтиску печатки Товариства, що вiдтворенi засобами копiювання, в Особистий кабiнет Клiєнта для ознайомлення та пiдписання. 19.07.2023 року між ТОВ «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №19072023 у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згiдно п. 1.1. договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошовi кошти в розпорядження клiєнта (цiна продажу) за плату, а Клiєнт вiдступити Факторовi Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою або виникне настав в майбутньому до третiх осiб - Боржникiв, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та iншi платежi, право на одержання яких належить Клiєнту. Відповідно до реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 84 680,80 грн., з яких: - 20 000 грн. - сума заборгованостi за основною сумою боргу; - 64 680,80 грн. - сума заборгованостi за процентами. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось додаткових нарахувань за кредитом. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22.01.2025 року , справа № 554/861/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено та стягнуто з [PERSON] , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованостi за Кредитним договором № 2875192 в розмiрi 84 680,80 грн., з яких: - 20 000,00 грн. - сума заборгованостi за основною сумою боргу; - 64 680,80 грн. - сума заборгованостi за процентами.Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір в сумі 3 028,00 грн. Ухвалою суду від 03.06.2025 року скасовано заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22.01.2025 року № 554/861/24 (провадження № 2/554/927/2025) винесеного по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Від представника відповідача до суду надійшов відзив, у якому останній зазначає, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, на думку позивача, між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2875192 від 28.01.2022. Таке твердження не відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству виходячи із наступного. На підтвердження позовних вимог позивач подав до суду копію договору № 2875192 від 28.01.2022. При цьому, приєднаний до матеріалів справи Договір не містить підписів сторін договору. Згідно позовної заяви та копії поданого позивачем договору № 2875192 від 28.01.2022, такий укладено в режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача. Доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, Позивачем не надано. Отже, позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому, наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору. Позивачем не доведено факту укладення сторонами договору №2875192 від 28.01.2022, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Позивачем не надано до суду належного та допустимого доказу нібито отримання відповідачем коштів від ТОВ «МІЛОАН». У договорі факторингу № 19072023 від 19.07.2023 жодним чином не зазначається будь яка інформація, що могла б свідчити про відступлення права вимоги саме до відповідача, як то ПІБ, номер кредитного договору та інші данні. Як «доказ» такого відступлення, позивачем було направлено до суду витяг з реєстру боржників. Наданий позивачем «витяг з реєстру» не містить підпису осіб, що уклали договір факторингу, такий витяг виготовлено позивачем самостійно, як зацікавленою особою, а тому останній міг зазначити будь-яку інформацію, на власний розсуд. Враховуючи вищевикладене, вважають, що такий витяг не може бути належним та допустимим доказом, а тому позивачем не доведено факту відступлення права вимоги за договором № 2875192 від 28.01.2022. Позивачем не надано належного розрахунку, з якого можливо було б встановити суми щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків, період нарахування відсотків. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження визначеного ним у позовній заяві розміру заборгованості за договором № 2875192 від 28.01.2022. Нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає вимогам ЦК України, засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. Прохали відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнути з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь [PERSON] судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 8 000 грн., за подання заяву про перегляд заочного рішення в розмірі 484,48 грн. В подальшому від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому ТОВ «ФК «ЄАПБ» детально ознайомившись з відзивом Відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. У відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договорів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Сторонами було узгоджено розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Для укладення вищевказаних договорів в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариств позичальником власноруч. Отже у відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договорів. Відповідач має в мережі Інтернет сторінку з розміщеною пропозицією (офертою). У Договорі оферти зазначено, що Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Укладання угоди без заповнення Заявки Клієнтом є неможливим. Факт укладання вищевказаних договорів Відповідачем в електронній формі є доведеним, а тому позовні вимоги Позивача є законними та обгрунтованими. Із матеріалів справи вбачається, що договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісних кредиторів подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісні кредитори надіслали позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання договору Надані додаткові розрахунки заборгованості за Кредитним договором є складеними Первісними кредиторами, жодним чином не суперечать розрахункам заборгованості доданим до позовної заяви, а лише доповнюють та деталізують їх. Перерахування коштів на платіжні карти Відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не був стороною при укладенні кредитного договору, та не здійснювало безпосереднє перерахування коштів на рахунок Відповідача, надати докази, а саме оригінали первинних документів банку, в тому числі виписки за рахунками, за кредитним договором, укладеними з Відповідачем не виявляється можливим. в Отже, Позивачем доведено факт укладання Відповідачем Кредитного договору електронній формі, обгрунтовано розмір заборгованості за вказаними договорами, та отримання Відповідачем кредитних коштів, тому позовні вимоги Позивача є законними та обгрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав. Відповідачем при підписанні Договору Позики не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначеного договору. За весь період перебування права вимоги за вищезазначеними Договорами у ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, Позивач лише просить суд стягнути із Відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором. Підписавши договори, Відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з їх умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту, позики до вільно обраної ним фінансової установи отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договорів. Отже, укладені Кредитні договори було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договорів не було порушено Закон України «Про захист прав споживачів». Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач у відзиві на позовну заяву заявляє, що розмір судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу адвоката складає 8000,00 грн. та за подання заяви про перегляд заочного рішення в розмірі - 484,48 грн. Позивач не погоджується з таким розміром правової допомоги, адже їх розмір встановлений на власний розсуд та належним чином необгрунтований. Стороною Відповідача не надано належного обгрунтування щодо саме такої вартості послуг на правничу допомогу. Також, на думку Позивача, вартість правової допомоги є значно завищено та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. Ухвалою суду від 13.08.2025 року витребувано у АТ «ПРИВАТБАНК» (Код ЄДРПОУ 14360570) Юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, Україна, Адреса для кореспонденції: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна; електронна адреса: info@privatbank.ua; адреса офіційного вебсайта https://www.privatbank.ua), а саме:- Інформацію щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткових рахунків відкритих у банку станом на 28.01.2022.- Інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] .- Виписку по рахунку за номером картки №№ [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) за період з 28.01.2022 по 01.02.2022, з детальною інформацією щодо призначення платежу і джерело надходження коштів. До суду 09.09.2025 року надійшла відповідь із банку на вказану ухвалу суду , у якій вказується на те, що [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] . Станом на 28.01.2022 відповідач має відкриті рахунки: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Додатково надано виписку по рахунку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві прохав слухати справу за його відсутності. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 січня 2022 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНУЕРА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2875192, у відповідності до п.п.1.1. Кредитного договору, укладання Кредитного договору здiйснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Клiєнту через Веб-сайт або Мобiльний додаток. Електронна iдентифiкацiя Клiєнта здiйснюється при входi Клiєнта в Особистий кабiнет, шляхом перевiрки Товариством правильностi введення одноразового iдентифiкатора, направленого Товариством на номер мобiльного телефону Клiента, вказаний при входi, та/або шляхом перевірки правильностi введення Пароля входу до Особистого кабiнету. Вiдповiдно до п.п. 9.7. Кредитного договору Цей Договiр укладається шляхом направлення його тексту пiдписаного з боку Товариства аналогом власноручного пiдпису уповноваженої особи Товариства та вiдтиску печатки Товариства, що вiдтворенi засобами копiювання, в Особистий кабiнет Клiєнта для ознайомлення та пiдписання. Вказаний договір був укладений в електронній формі у відповідності до вимог Закону України « Про електронну комерцію». Укладаючи Договіо, позичальник засвідчив, що погоджується, що Електронний підпис з Одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди. Підписання договору здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договорів. Сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору та підписано його. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Сторонами було узгоджено розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісних кредиторів подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісні кредитори надіслали позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання договору. Верифікація та ідентифікація Позичальника здійснюється через ІТС Первісного кредитора. Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно комунікаційній системі Товариства (ІТС Товариства) та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Вказані обставини доводять факт укладення кредитного договору № 2875192 між сторонами. Факт укладання Відповідачем договору позики в електронній формі, тому позовні вимоги Позивача є законними та обгрунтованими. 19.07.2023 року між ТОВ «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №19072023 у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згiдно п. 1.1. договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошовi кошти в розпорядження клiєнта (цiна продажу) за плату, а Клiєнт вiдступити Факторовi Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою або виникне настав в майбутньому до третiх осiб - Боржникiв, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та iншi платежi, право на одержання яких належить Клiєнту. Відповідно до реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 84 680,80 грн., з яких: - 20 000 грн. - сума заборгованостi за основною сумою боргу; - 64 680,80 грн. - сума заборгованостi за процентами. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось додаткових нарахувань за кредитом. Представник відповідача заперечує проти наявної заборгованості, посилаючись на її необгрунтованість, проте контрозрахунку останнім суду надано не було. Доказів того, що вказані кредитні кошти були отримані іншою особою суду надано також не було. За фактом шахрайських дій по відношенню до відповідача останній до правоохоронних органів не звертався. Заперечення відповідача проти навної заборгованості суд розцінює як небажання виконувати зобов`язання , яке було порушено. Кредитні кошти були надані відповідачу в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно Позичальником при укладанні договору. Додаткові розрахунки заборгованості за Кредитним договором є складеними Первісними кредиторами, жодним чином не суперечать розрахункам заборгованості доданим до позовної заяви, а лише доповнюють та деталізують їх. Сторонами було узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав. Відповідач сам обрав кредитну установу, погодився з умовами та правилами, які остання пропонує, жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з Правилами надання позики Відповідачем при укладенні договору висловлено не було. Ніяких застережень або зауважень з боку Відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час їх підписання, до суду не подано. Підписавши договір Відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з їх умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладання Договору Позики між Відповідачем та Первісним кредитором, та для обгрунтування розміру заборгованості Відповідача, вказаної у позовні заяві. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданим до суду розрахунком. Зазначена заборгованість відповідачем погашена не була ні попередньому кредитору, ні позивачу. У свою чергу, відповідачем всупереч положенням ст.81ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов`язань. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.ст.5,15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір був вчинений в електронній формі, яка згідно зі ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст.626, 628 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1ст.1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц. ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» має право вимоги до відповідача, а тому є належним позивачем у справі. Оскільки відповідачем не виконано умов за кредитним договором, на підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову, та стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованостi за Кредитним договором № 2875192 в розмiрi 84 680,80 грн., з яких: - 20 000 грн. - сума заборгованостi за основною сумою боргу; - 64 680,80 грн. - сума заборгованостi за процентами. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, то у відповідності до вимог п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за подачу вказаного позову у сумі 3028 грн. Позивач також прохає стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сум 8000 грн. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно із ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем суду надано договір про надання професійної правничої допомоги №б/н/25 від 21.04.2025 року, акт виконаних робіт виконаних робіт (наданих послуг) від 17.06.2025 на суму 8000 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження№ 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження№ 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження№ 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Указана судова практика є незмінною. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У задоволенні клопотання представника відповідача про стягнення із позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу адвоката у сумі 8000 грн. та за подання заяви про перегляд заочного рішення в розмірі - 484,48 грн. відмовити та у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України покласти такі витрати на [PERSON].

Outcome: approved