Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Банк «Український Капітал» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості в якому вказує, що 04 вересня 2024 року між сторонами було укладено Договір про споживчий кредит № 1000087741, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 50695.02 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти в обумовленому договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 28568.90 гривень, яка складається з: - 23075.51 гривень заборгованості за основним боргом; - 2793.39 гривень заборгованість за процентами; - 2700.00 гривень штраф. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 28568.90 гривень. Ухвалою від 22 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Договором про споживчий кредит № 1000087741 від 04 вересня 2024 року, укладеним між кредитором - акціонерним товариством «Банк «Український капітал» та позичальником - [PERSON] визначено наступне: - Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 50695,02 грн., з кінцевим терміном повернення Кредиту до 03.09.2025 р. включно, на умовах, визначених цим Договором. Плата за користування Кредитом у вигляді процентів становить 48 % річних. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою та залишається незмінною протягом строку дії Договору /п.1.1./; - Кредит надається Позичальнику для рефінансування заборгованості по кредитам в інших банках/фінансових установах, а залишок коштів на споживчі цілі. Тип кредиту за цим Договором кредит /п.1.2./; - детальний перелік складових загальної вартості кредиту наведений в Додатку № 1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною /п.1.4./; - для цілей обліку розрахунків за кредитом банк на підставі цього договору, відкриває банківський рахунок № [NUMBER] /п.2.1./; - позичальник зобов`язується: - забезпечити своєчасну оплату платежів, передбачених цим Договором; - належним чином виконувати свої зобов`язання за цим Договором /п.5.1./. /а.с.12-20/ В Додатку № 1 до Договору про споживчий кредит № 1000087741 від 04 вересня 2024 року вказано: - дати платежу; - чисту суму кредиту 64987.97 гривень; - суму кредиту за договором 50695.02 гривень; - проценти за користування кредитом 14292.95 гривень; - реальна річна процентна ставка 67.65 %4 загальна вартість кредиту 65981.98 гривень. /а.с.20-21/ Згідно паспорту споживчого кредиту по продукту «Капі-Рефінанс», інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, акціонерним товариством «Банк «Український Капітал» вказано: - інформацію та контактні дані кредитодавця; - основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; - інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - порядок повернення кредиту. /а.с.22-24, 24-25/ Відповідно до заявки на отримання кредиту банківський продукт Капі-Рефінанс, [PERSON] звернувся до АТ «Банк «Український капітал» з проханням про надання кредиту і рефінансування заборгованості по кредитам, а залишок коштів на споживчі цілі у розмірі 50695,02 гривень на строк 12 місяці(в). Гарантує щомісячну сплату процентів, погашення кредиту в строки передбачені кредитним договором. Підтверджую ознайомлення з паспортом споживчого кредиту по продукту Капі-Рефінанс, отримання розрахунку загальної вартості кредиту та погодження з запропонованими умовами. /а.с.25/ [PERSON] надав згодудозвіл на обробку персональних даних з метою отримання споживчого кредиту, інформаційне повідомлення про взаємодію з третіми особами та підтвердив достовірність, повноту та дійсність відомостей, відображених у документах. /а.с.26-27/ Згідно анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Банк «Український капітал» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 04 вересня 2024 року, [PERSON] зазначив свої персональні дані. /а.с.28-29/ Як вбачається з меморіального ордеру № 3547844 від 04 вересня 2024 року, акціонерним товариством «Банк «Український капітал» було перераховано на рахунок отримувача [PERSON] кошти в розмірі 50695.02 гривень, призначення платежу видача траншу згідно кредитного договору № 1000087741 від 04 вересня 2024 року. /а.с.33/ У Виписках по особовим рахункам за період з 04 вересня 2024 року по 28 листопада 2025 року відображено платежі та нарахування по рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] . /а.с.34-56/ 09 вересня 2025 року акціонерним товариством «Банк «Український капітал» було направлено на адресу [PERSON] вимогу по договору № 1000087741 в якій зазначено про необхідність сплати коштів в розмірі 27368.90 гривень. /а.с.57, 58-60/ Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1000087741 від 04 вересня 2024 року, станом на 27 листопада 2025 року заборгованість складає 28568.90 гривень, а саме: - 23075.51 гривень заборгованості за основним боргом; - 2793.39 гривень заборгованість за процентами; - 2700.00 гривень штраф. /а.с.11/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що він не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VІІІ (далі - Закон № 675-VIII), слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 675-VIII, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11 Закону № 675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтю 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (статті 12 Закону № 675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Судом встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір в якому погоджено умови надання кредиту, строк та порядок його повернення, даний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису. Разом з тим, внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, його заборгованість станом на 27 листопада 2025 року складає: - основний борг 23075.51 гривень; - заборгованість по відсотках 2793.39 гривень, а всього на загальну суму 25868.90 гривень. Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 2700.00 гривень, суд зазначає наступне. Згідно частини першої статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною першою статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи ту обставину, що штраф, який передбачений кредитним договором, нарахований у період дії в Україні воєнного стану, тобто після 24 лютого 2022 року, він підлягає списанню кредитодавцем та підстави для його стягнення за рішенням суду відсутні, в зв`язку з чим в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 2700.00 гривень належить відмовити. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 25868.90 гривень. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 3028.00 гривень /а.с.10/, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно із вимогами частини другої статті 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом частково задоволено позовні вимоги у розмірі 25868.90 гривень із заявлених 28568.90 гривень, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем у межах цієї справи, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 2741.83 гривень (3028.00 х 25868.90 / 28568.90).

Outcome: partial