Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Лященко В.А. звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом де просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обгрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла матір позивача та відповідача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно, яке складається, у тому числі, із житлового будинку та господарчих споруд, що розташовані в [ADDRESS] . Інших спадкоємців першої черги за законом, крім позивача та відповідачки, після смерті [PERSON] , не має. Після смерті спадкодавця - [PERSON] , позивач та відповідачка, з заявою про прийняття спадщини за законом, звернулись до державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, де була відкрита спадкова справа зареєстрована у спадковому реєстрі у нотаріуса - №151/2025, але їм постановою від 20 серпня 2025 року було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане помешкання у зв`язку з ненаданням до нотаріальної контори оригіналу правовстановлюючого документа, на житловий будинок. Померла збудувала вказане помешкання у 1960 році (як зазначено в технічному паспорті), а свідоцтво про право власності на будинок отримала 07 травня 1993 року, яке було видане на підставі розпорядження представника Президента України від 22.04.1993 року за №203/1, яке зареєстровано в органах БТІ 10.05.1993 року під реєстровим номером №292 в книзі 2, що підтверджується витягом з реєстрової книги долученим до відповіді відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Великоновосілківської селищної ради Донецької області №08-28/839 від 19.08.2025 року (копія витягу з реєстрової книги та лист додаються). Тобто, свідоцтво про право власності на житло від 07 травня 1993 року внесено БТІ 10 травня 1993 року в реєстраційну книгу №2 за №292. Але у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, введенням на території України воєнного стану позивач змушений був евакуюватись з с. Урожайне, Волноваського району, Донецької області та тимчасово проживати на контрольованій Україною території. На даний час с.Урожайне, Волноваського району, Донецької області знаходиться на тимчасово окупованій російською федерацією території України. У зв`язку із руйнуванням архіву «Великоновосілківського районного БТІ» та знищенням значної кількості архівної документації, позивач не зміг надати до нотаріуса правовстановлюючі документи на вказане помешкання. Враховуючи наведене, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 06 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачка своїм правом на відзив не скористалась, відзив суду не наддала. Направила до суду заяву про визнання позовних вимог позивача та просить їх задовольнити. Справу просить розглядати за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть, серї [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 77 років. Померла [PERSON] приходилася матір`ю [PERSON] та [PERSON] що підтверджується свідоцтвами про їх народження та свідоцтвом про шлюб відповідача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку та господарчих споруд, що розташовані в [ADDRESS] . Позивач та відповідач по справі, після смерті матері, звернулися до державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом. Згідно постанови державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 19 серпня 2025 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане помешкання у зв`язку з ненаданням до нотаріальної контори правовстановлюючих документів на житловий будинок, а згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №440031143 від 19.08.2025 року відомості у реєстрі про зареєстроване право власності на житловий будинок відсутні. Як вбачається із технічного паспорту, житловий будинок в [ADDRESS] збудовано у 1960 році. Відомості права власності, які містяться на паперових носіях, ведення яких здійснювало Великоновосілківське районне БТІ Донецької області на даний час отримати неможливо, оскільки з 16.02.2024 року на частині Великоновосілківської територіальної громади Донецької області ведуться активні бойові дії, а інша частина - з 26.06.2025 року є тимчасово окупованою російською федерацією, відповідно до Переліку територій, на яких ведеться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку та території України 28.02.2025 року №376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 року за №380/43786. З інформації наданої відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства від 19.28.2025 року 08-28/839, вбачається, що відповідно до даних реєстрової книги комунального підприємства «Великоновосілківського бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року власником об`єкта нерухомого майна (житловий будинок) за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (мовою документу) згідно свідоцтва про право власності від 07 травня 1993 року видане на підставі розпорядження представника Президента України від 22.04.1993 за № 203/1, та зареєстровано в БТІ 10.05.1993 року під реєстровим № 292 в книзі 2. Також, зі змісту вказаного документу вбачається, що у зв`язку із руйнуванням архіву «Великоновосілківського районного БТІ» та знищенням значної кількості архівної документації, не маємо можливості надати копії технічної документації на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок) який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади, [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 02.10.1989 року. Статтею 392 ЦК України, передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно абзацу 15 п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 під № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду в позовному провадженні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 1 ст. 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , про що не заперечує інший спадкоємиць відповідач по справі .

Outcome: approved