Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області, Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 28.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Новгород-Сіверська Чернігівської області, проживає і є зареєстрованим у [ADDRESS] , він є учасником бойових дій, дані підтверджуються паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 25.06.1996 Новгород-Сіверським РВ УМВС України в Чернігівській області та посвідченням серія [NUMBER] виданим 29.08.2024 управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області. Позивач перебуває на службі в Управлінні Служби безпеки України в Чернігівській області, з 01.05.2002 до цього часу він є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , що підтверджується довідкою №74/11/277 від 05.08.2025 командира військової частини [NUMBER] . З 14.02.2015 він був направлений Управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області виконувати свої функціональні обов`язки службової діяльності на території м. Корюківка та Корюківського району, де житла не мав, тому поселився і зареєструвався у знайомого в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Через деякий час позивачу стало відомо, що в розпорядженні Управління Служби безпеки України в Чернігівській області на території міста Корюківка є службове житлове приміщення - трикімнатна квартира [ADDRESS] , яка раніше виділялась начальнику Щорського районного відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області, а після його переведення в іншу місцевість, виділялась працівнику Щорського районного відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області [PERSON] , який прожив у спірній квартирі із сім`єю близько 5 років - до кінця 2014, а потім був переведений проходити службу до іншого відділу, тому він та члени його сім`ї знялись з реєстрації в спірній квартирі, сплатили житлово-комунальні платежі за проживання в квартирі і здали ключі від квартири начальнику Щорського районного відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області. Взнавши про таке службове житлове приміщення позивач звернувся до керівництва Управління Служби безпеки України в Чернігівській області з відповідним рапортом про надання мені для проживання квартиру [ADDRESS] . Тодішнім керівництвом Управління мій рапорт було погоджено, мені надали дозвіл на вселення в спірну квартиру, видали ключі від неї і в серпні 2015 позивач вселився до спірної квартири, уклав з відповідним комунальними службами договори про надання житлово-комунальних послуг: 01.09.2015 він уклав з КП «Корюківкаводоканал» договір №14 Д про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води і водовідведення в спірній квартирі, даний договір діє і виконується ним і на теперішній час; 09.09.2015 позивач уклав з ПАТ «Чернігівобленерго» договір про користування електричною енергією в спірній квартирі, який також діє і виконується ним і на теперішній час, хоча сторона виконавця змінилася з 2019 на ТОВ «Енера Чернігів». Зараз він проживає у спірній квартирі, на підставі вищевказаних укладених договорів з 2015 і по теперішній час сплачує житлово-комунальні платежі за надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, користування електричною енергією в квартирі [ADDRESS] , у якій проживає більше десяти років, тому вирішив поцікавишся можливістю її приватизації. Займана позивачем квартира вважалася службовим житлом, тому для отримання інформації щодо її статусу позивач звернувся до Управління Служби безпеки України в Чернігівській області, яке довідкою №220-Ж-Ч-10 від 15.10.2025 повідомило позивачу, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на інвентарному обліку Управління СБ України в Чернігівській області не перебуває. Для надання інформації щодо статусу займаної позивачем квартири Управління Служби безпеки України в Чернігівській області звернулось до Корюківської міської ради, яка на звернення Управління надала відповіді: №848/04-03 від 07.08.2025 про те, що у власності та на балансі ради відсутні службові житлові приміщення, які надавалися співробітникам Управління; №1117/04-03 від 29.10.2025 про те, що у власності та на балансі ради відсутня квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Для надання інформації щодо статусу займаної позивачем квартири він звернувся до Корюківської районної державної адміністрації, яка на мій запит надала довідку №01-11/3656 від 11.09.2025 наступного змісту: «Корюківська районна державна адміністрація не є розпорядником квартири [ADDRESS] , на балансі в райдержадміністрації вона не перебуває; встановлено, що частину будинку з відповідною квартирою в межах черги/секції будівництва не було введено в експлуатацію, оскільки в багатоповерховому будинку не було встановлено ліфт згідно з вимогами, внаслідок чого вона потенційно не перебуває на балансі в жодної установи, підприємства, організації на законній підставі; інформація про належного розпорядника не відома». Згідно наданої вище інформації райдержадміністрації частина будинку, де перебуває займана позивачем квартира, не здана в експлуатацію, хоча у цій частині багатоквартирного будинку мешканцями зайняті всі квартири, на них зареєстровані права власності. Позивач звернувся до відповідних установ, які надали наступну інформацію: Комунальне підприємство «Рампа» Бюро технічної інвентаризації довідкою №298/09-25 від 11.09.2025 проінформувало, що згідно даних БТІ станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано; - Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №443005735 від 10.09.2025 та №449433213 від 27.10.2025 сформованих державним реєстратором Корюківської міської ради щодо права власності квартири [ADDRESS] отримана відповідь, що за вказаними параметрами запиту у Державних реєстрах відомості відсутні. Отже, займана позивачем квартира не перебуває у власності громадян та не перебуває на балансі в установах, підприємствах, організаціях. Для отримання будь-якої інформації про займану позивачем квартиру він звернувся до Архівного відділу Корюківської районної державної адміністрації та до інших установ, які надали мені наступні документи, які стосуються займаної ним квартири та багатоквартирного житлового будинку у якому квартира знаходиться: - архівна довідка №1-639 від 04.11.2025 архівного відділу Корюківської районної державної адміністрації у якій вказано, що в архівному фонді Корюківської міської ради м.Корюківка Чернігівської області зберігається рішення виконавчого комітету Корюківської міської ради народних депутатів від 21 травня 1992 року №62 «Про повернення назви вулиці»: «повернути назву вулиці імені Шевченка, яка нині носить назву ім. Леніна»; - авізо №7-241/548 від 22.11.99, яким підтверджується передача УКБ облдержадміністрації на баланс Корюківської міської ради вартість будівництва 26 квартир, секція 60 кв. житлового будинку м. Корюківка 1219740 грн.; - лист №3-09/451 від 28.09.99 Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації до Корюківської районної державної адміністрації, яким УКБ повідомляє про порядок розподілу квартир у прийнятій в експлуатацію частині 60-квартирного житлового будинку в [ADDRESS] ; - лист №3-09/467 від 08.10.99 (в доповнення до листа від 28.09.99 №3-09/451) Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації до Корюківської районної державної адміністрації, яким УКБ уточнює розподіл квартир в першій черзі 60-квартирного житлового будинку в [ADDRESS] , і вказує, що інші квартири передаються в розпорядження Корюківської райдержадміністрації, в тому числі квартири [ADDRESS] для працівників бюджетних установ; - архівна довідка №Уст-373 від 25.06.2025 архівного відділу Корюківської районної державної адміністрації у якій вказано, що в архівному фонді Корюківської міської ради м. Корюківка Чернігівської області зберігається рішення виконавчого комітету Корюківської міської ради від 29 березня 2001 року №96 «Про впорядкування адресного господарства міста»: «присвоїти адресний номер 76 багатоповерховому житловому будинку по [ADDRESS] .»; - лист Управління Служби безпеки в Чернігівській області №1087 від 22.11.2001 до Голови Корюківської райдержадміністрації [PERSON] такого змісту: «В зв`язку з обмеженим фінансуванням Управління СБ України в Чернігівській області за рахунок державного бюджету та відсутністю можливості придбати житло для співробітників Щорського РВ УСБ України в Чернігівській області просимо Вас виділити службову квартиру в м. Корюківка начальнику Щорського РВ УСБ України В.І.Чопику»; - розпорядження №4 від 09.01.2002 Голови районної державної адміністрації О.В.Довгаля такого змісту: «Включити в число службових, виділену в розпорядження райдержадміністрації обласним управлінням капітального будівництва, трикімнатну квартиру [ADDRESS] (загальна площа - 71.45 м.кв.) в 60-ти квартирному будинку в [ADDRESS] »; - розпорядження №5 від 09.01.2002 Голови районної державної адміністрації О. В Довгаля такого змісту: «1. Виділити начальнику Щорського РВ УСБУ України [PERSON] на сім`ю з 3-х чоловік трикімнатну службову квартиру [ADDRESS] , загальна площа якої становить - 71.45 м кв. у 60-ти квартирному будинку в [ADDRESS] . 2. Видати [PERSON] спеціальний ордер на службове жиле приміщення»; - рішення №32 від 15.01.2002 виконавчого комітету Корюківської міської ради, яким виконавчий комітет Корюківської міської ради вирішив: 1.Затвердити рішення РДА №: від 09.01.2002 про виділення службової квартири начальнику Щорського РВУСБУ України Чопику Володимиру Івановичу 2. Видати ордер на трикімнатну службову квартиру [ADDRESS] [PERSON] , житлова площа 42.57 м.кв. склад сім`ї - 3 чоловіка; - рішення №138 від 30.04.2002 виконавчого комітету Корюківської міської ради, яким виконавчий комітет Корюківської міської ради вирішив: передати на баланс житлово-експлуатаційної контори додаткову вартість 60 квартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в сумі 35910 грн.; - рішення №87 від 23.04.2009 виконавчого комітету Корюківської міської ради, яким виконавчий комітет Корюківської міської ради вирішив: «Виділити [PERSON] службову трикімнатну квартиру . [ADDRESS] , житлова площа 42.57 м.кв., склад сім`ї - 2 чол. Видати ордер; - ордер на службове жиле приміщення №4 виданий 06.05.2009 виконавчим комітетом Корюківської міської ради [PERSON] з сім`єю з двох чоловік на право зайняття службового жилого приміщення жилою площею 42.57 м.кв., яке складається з трьох у квартирі за адресою [ADDRESS] , підстава видачі ордера рішення виконкому міської ради від 23 квітня 2009 р. №87; - лист №04-17/200 від 07.02.2014 Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації до Корюківського міського голови Матюхи І.В., яким УКБ направляє документи закінченого будівництвом об`єкту «Будівництво 60 квартирного житлового будинку, [ADDRESS] »: 1.Копія декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 30.12.2011 №ЧГ14312000555 на 3-х аркушах - 1 прим. 2.Акт приймання-передачі - 2 прим, (один підписаний примірник повернути в управління). 3.Авізо від 05.02.2014 №04-20/184 - 1 прим. Таким чином, вищевказаними письмовими доказами доведено, що займана позивачем квартира не перебуває у власності інших громадян та на балансі в установах, підприємствах, організаціях, згідно довідки міської ради у спірній квартирі немає зареєстрованих осіб, з серпня 2015 він проживає в спірній квартирі на підставі поданого ним рапорту, погодженого керівництвом Управління, таке вселення до спірної квартири позивач вважає законним, вважав, що виходячи з терміну проживання у квартирі він має право на її приватизацію, але квартира виявилася безхазяйною. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкодавцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною власністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. У постанові Верховного Суду у складі колеги суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22.02.2021 у справі №607/21758/19 викладено наступний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давніший строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Отже йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Для нерухомого майна тривалість володіння складає десять років. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд ,- від 01.08,2018 у справі № 201/12550/16-ц, від 27.06.2019 у справі 175/2338/16-ц. Займаною квартирою позивач заволодів добросовісно, на підставі погодженого начальником УСБ України в Чернігівській області рапорту, вважав, що спірна квартира є службовим житлом і знаходиться на балансі Управління, про неправомірне заволодіння спірною квартирою він не знав, спірна квартира є безтитульним майном, оскільки право власності на неї не оформлено у встановленому законом порядку, вона є безхазяйною, на спірну квартиру ніхто не претендував і не претендує, вона є об`єктом нерухомості який прийнято в експлуатацію, я більше десяти років відкрито володію спірною квартирою, що підтверджується укладеними з вересня 2015 договорами між позивачем та надавачами житлово-комунальних послуг у спірній квартирі, квитанціями про оплату ним з 2015 по теперішній час отриманих в спірній квартирі житлово-комунальних послуг, таке його володіння підтверджується свідками-сусідами, які проживають поряд, бачать його кожного дня і можуть підтвердити в судовому засіданні терміни його проживання в спірній квартирі та здійснення ним її ремонту, тому вважає, що є юридичні підстави для визнання позивача власником квартири [ADDRESS] за набувальною власністю. Згідно довідки №361/11-25 від 06.11.2025 Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» Бюро технічної документації трикімнатна квартира розташована в [ADDRESS] , її загальна площа становить 70,8 м.кв., житлова 42,6 м.кв., її інвентаризаційна вартість становить 128475,00 грн., що і є ціною позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому ці витрати необхідно віднести на рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved