Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (надалі також позивачка, [PERSON] ) подала до Баришівського районного суду Київської області позов до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не більше ніж до дня досягнення донькою 23 (двадцяти трьох) років. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка зазначає, що 19 липня 2006 року між сторонами було укладено шлюб. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 30 січня 2020 року шлюб між ними розірвано. Від спільного подружнього життя мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] навчається у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут на денній формі навчання. Термін навчання 4 роки, починаючи з 21 липня 2024 року, що підтверджується довідкою №1/56/17/4 від 13 жовтня 2025 року. За доводами позовної заяви, донька [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги, яку потребує донька у зв`язку із навчанням у вищому навчальному закладі, не надає. У зв`язку з тим, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років, позивачка вважала за необхідне звернутися до суду з позовом у цій справі. ІІ. Рух справи. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання учасників справи. 04 листопада 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] (а.с. 1-3). Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 18.11.2025 відкрито провадження (спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін) в означеній справі, судове засідання призначено на 19.12.2025 (а.с. 22-23). 17.12.2025 позивач надав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 27). З врахуванням клопотання відповідача, 19 грудня 2025 року постановлено ухвалу Баришівського районного суду Київської області про відкладення судового розгляду на 16.0.2026 (а.с. 33). 23 грудня 2025 року за вхідним №12494 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву у цивільній справі №355/2332/25 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, за змістом якого визнав позовні вимоги виключно про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку), щомісяця, до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. В іншій частині позовних вимог [PERSON] заперечує з підстав, що позивачка не вказує дійсні обставини та взаємовідносини, про які, як він вважає, достатньо обізнаний, а також позивачка зазначає певні обставини не правдиво, не мотивує належними та достатніми доказами позовні вимоги про стягнення аліментів саме в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця. Не заперечив, що повнолітня [PERSON] , після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір`ю. Відповідач зазначає, що завжди мав бажання бути присутнім у житті своїх дітей, брати участь у їх вихованні, але позивачка не допускала до них, тому спілкування з дітьми відсутнє. 12 листопада 2020 року зареєстрував шлюб, у зв`язку з чим має на утриманні малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивачка отримує аліменти на меншу доньку, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Також, позивач вказала, що він фізично здоровий, з чим відповідач не погоджується, оскільки він та його дружина, [PERSON] , перенесли оперативні втручання, у зв`язку з чим понесли великі витрати та на даний час перебувають на реабілітаційному лікуванні. У відзиві вказав, що офіційно працює в АК «Укрпошта», де заробітна плата виплачується після того, як в установленому законодавством України порядком з вказаної суми вираховуються обов`язкові збори та платежі, а також аліменти на двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до 30.10.2025 року, в даний час стягнення сягає 1/4 частини. Має непрацездатного утриманця - матір [PERSON] , [INFO] , пенсіонерку, яка має похилий вік, слабкий стан здоров`я та потребує стороннього догляду. Допомога в розмірі 5000,00 грн. в місяць надається виключно готівкою, за яку купуються ліки, продукти харчування, предмети необхідності і побуту. Стягнення суми щомісячних аліментів у розмірі частини від доходу, як заявлено у позові, буде для нього надмірним тягарем, за наявності іншої родини, малолітнього сина, непрацездатної матері, стан здоров`я дружини. Розуміє потреби доньки [PERSON] у грошових коштах, у зв`язку із навчанням, однак, з огляду на вказані обставини, згідний надавати доньці допомогу у виді стягнення аліментів, але в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років (а.с. 41-59). У судове засідання 16.01.2026 з`явилися сторони. Позивачка надала пояснення по суті справи. Відповідач у судовому засіданні 16.01.2026 підтримав доводи, викладені у відзиві, позовні вимоги визнав частково, просив задовольнити позов у виді стягнення аліментів, але в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця на період навчання доньки, до досягнення нею 23 років. У судовому засіданні 16.01.2026 суд перейшов до стадії ухвалення та оголошення судового рішення, оголосивши перерву до 26.01.2026 до 10:00 год. У судовому засіданні 26.01.2026 ухвалено та оголошено судове рішення у цій справі. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що згідно з довідкою №1/56/17/4 від 13.10.2025, виданою заступником начальника відділу персоналу та стройового Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут капітаном Володимиром Клименком, курсант другого курсу, солдат [PERSON] навчається у військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут з 31 липня 2024 року (наказ НІ від 31.07.2025 №32), форма навчання - денна, термін навчання в інституті 4 (чотири) роки (бакалавр) (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , у графі батьки записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 9). Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно із рішенням Баришівського районного суду Київської області від 30 січня 2020 року розірваний (а.с. 10-12). Згідно із даними Витягу з реєстру Баришівської територіальної громади, позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області № 3601/03-16 від 11.11.2025, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 28.03.2002 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства, з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 03.11.2025 №52, у будинку за адресою [ADDRESS] , загальною площею 60 м.кв., ніхто не зареєстрований, але фактично проживають з 12.05.2023: мати [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] , яка має статус інваліда (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 44). У шлюбі народився син, [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 45). Згідно із відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданими Баришівською селищною радою Броварського району Київської області від 15.12.2025 №769, власнику житлового приміщення [PERSON] , крім нього за адресою [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с. 46). Малолітній [PERSON] відвідує дошкільний заклад ОЗО «Селищанський ліцей» Дошкільний заклад «Дзвіночок» та батьківська плата за харчування вихованців становить 768,00 грн., що підтверджується загальними відомостями за вересень 2025 року, жовтень 2025 року, листопад 2025 року (а.с. 47-49). Відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого 25/1/6262 та 25/1/5103 з додатками у виді квитанцій про оплату медичних препаратів, відповідач [PERSON] та його дружина [PERSON] перебували на лікуванні у клінічній лікарні «Феофанія» для проведення оперативного втручання (а.с. 50-56). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , у графі мати записана - [PERSON] (а.с. 57). Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком (а.с. 58). IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Зміст спірних правовідносин. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (надалі також СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Також до спірних правовідносин судом застосовано норми ст. 191, ч. 2, 3 статті 199, ст. 201 СК України, які визначають час, з якого присуджуються аліменти на дитину, право на звернення до суду з даним позовом та припинення права на утримання. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 5 ст. 183 СК України. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах, зміст яких полягає у стягненні аліментів із одного з батьків (матері) на утримання повнолітньої доньки на час її навчання. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 міститься висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 зазначається, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Норми процесуального права, що підлягають застосуванню. Згідно із ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частинами 2, 3 ст. 12 ЦПК України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За п. 2, 4, п. 6, п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. V. Мотивована оцінка аргументів учасників справи. Висновки суду за результатами розгляду позову. За результатами дослідження фактичних обставин, що мають визначальне значення для розгляду цієї справи, зважаючи на докази, надані на їх підтвердження, а також застосувавши релевантні норми права, суд зазначає та виснує таке. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Як слідує з матеріалів справи, солдат [PERSON] навчається у військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут з 31 липня 2024 року (наказ НІ від 31.07.2025 №32), форма навчання - денна, термін навчання в інституті 4 (чотири) роки (бакалавр). Матеріали справи не містять доказів, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання повнолітньої доньки на час її навчання. Під час розгляду справи не встановлено, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, інвалідність, зобов`язання фінансового характеру чи будь-які інші стягнення. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, що узгоджується із нормами ст.182, 183, 199, 200 СК України. Суд бере до уваги доводи позивачки про те, що має на утриманні ще одну доньку, [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом, у зв`язку з чим позбавлена можливості заробляти в достатній кількості кошти для навчання старшої доньки - повнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідач даний факт та обставини не заперечив/підтвердив, оскільки сплачує аліменти на [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку. Позивачка самостійно виховує двох дітей, зокрема молодшу доньку, не має власного житла. Відповідач просить встановити аліменти у розмірі 1/8 частки доходу, однак суд доходить до переконання, що така сума не відповідає реальним потребам повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, і суперечить принципу справедливості та пропорційності. Окремо суд зауважує, що доводи відповідача щодо його стану здоров`я та стану здоров`я його дружини, а також перебування непрацездатної матері на утриманні відповідача не знайшли свого підтвердження підчас розгляду справи. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд звертає увагу на те, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд зазначає, що за загальним правилом право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з огляду на вибір позивачем способу стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька, з урахуванням викладених обставин, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, а також з принципу розумності та справедливості, суд доходить висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів (доходу) заробітку щомісячно до закінчення терміну навчання та/або припинення навчання повнолітньої доньки, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х років. Суд вважає за доцільне окремо зауважити, що в разі виникнення у відповідача обставин, які погіршують його матеріальне становище або унеможливлюють виконання рішення суду, він може скористатися своїм правом та звернутися до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів. Відтак, за результатами, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи все вищевикладене, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved