Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2017 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 282429211/251017 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно Висновку- Рішення погоджено надання (встановлення) кредиту АТ «Ощадбанк» №3499137343/011024 від 22.07.2024 за цільовим призначенням «споживчі потреби» встановлено суму кредиту/ліміту в розмірі 200 880,00 грн, з процентною ставкою 46,800 % річних. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договорі розміру. Натомість відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість за догоором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором станом на 10.06.2025 сума заборгованості за договором становить 192 993,93 грн, з яких заборгованості за основним боргом (кредитом) 192 993,93 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За вище вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ухвалою Сквирського районного суд Київської області від 04.08.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання № 282429211/251017 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту)(а.с. 47-52). Згідно п.3.1. Заяви про приєднання - шляхом підписання Заяви про приєднання до договору клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та укладає з банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, Кредитного договору, умови надання інших послуг, та підтверджує своє ознайомлення з умовами договору; п.3.3.Відповідно до умов договору Банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 5 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви про приєднання, клієнт укладає з банком кредитний договір, ініціює одержання кредиту на споживчі потреби та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов кредитного договору та підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві (зокрема, розміром кредиту) та в кредитному договорі, в тому числі : картковий рахунок, на який встановлюється кредит № [NUMBER] ; максимальний розмір кредиту 250 000 грн, зі строком кредитування до дати закінчення дії платіжної картки зі сплатою процентів за користування кредитом 38% річних, 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки, періодичність сплати процентів щомісячно. Зі змісту висновку-авторішення щодо погодження надання (встановлення/зміну розміру) кредиту АТ «Ощадбанк» № 3499137343/011024 від 22.07.2024 банк встановив відповідачу суму кредиту/ліміту у розмірі 200880,00 грн на поточний рахунок № [NUMBER] , процентна ставка 46,8000% річних. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № 4014365 від 25.10.2017станом на 10.06.2025 становить 192993,93 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) 192993,93 грн (а.с. 6-8). 22.01.2026 представником позивача подано до суду клопотання, в якому вказав що з моменту подання позовної заяви по 21.01.2026 [PERSON] став сплачувати заборгованість та сплатив 107 853,38 грн, а отже заборгованість [PERSON] за договором станом на 21.01.2026 становить 85140,55 грн. Просить стягнути цю заборгованість. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином. Однак [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов`язань, визначених Договором в повному обсязі, чим порушив умови щодо погашення кредиту. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. В матеріалах справи міститься виписка по рахунку відповідача (а.с.9-33, 92-104), яка є належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, а також виписка, яка подана представником позивача разом із заявою від 22.01.2026. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Держаний ощадний банк України» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та всіх складнових за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту. У зв`язку з невиконання відповідачем вимог договору, у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 21.01.2026 становить 85140,55 грн, На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договір відповідачем не оспорений, в установленому законом порядку недійсними його не визнано, а тому в силу положень ст. 204 ЦК України його умови підлягають до виконання. Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 85140,55 грн, Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved