Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування - Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, [INFO] , про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком та стягнення аліментів. В обґрунтування вимог вказав, що з 16 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З липня 2019 року шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, [PERSON] почала проживати окремо від сім`ї. Доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишилися проживати разом із батьком. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. Також вказаним рішенням визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Станом на теперішній час малолітня [PERSON] , [INFO] , продовжує проживати разом із батьком за адресою: [ADDRESS] , який створив для неї належні умови проживання, одноособово займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Мати дівчинки не проживає разом із донькою, не здійснює її матеріальне забезпечення та не приймає участі у її вихованні. Таким чином, наявний факт повної відсутності участі матері у вихованні дитини. Усі фінансові питання - харчування, навчання, лікування, оздоровлення тощо відносно неповнолітньої дитини вирішує виключно позивач. Натомість мати дитини повністю самоусунулась від свого обов`язку щодо утримання їх спільної із позивачем дитини. Втім, позивач не бажає ініціювати позбавлення батьківських прав своєї колишньої дружини відносно малолітньої доньки, оскільки це є крайнім заходом, який тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки, як для батьків, так і для дитини. Метою встановлення вказаного факту для позивача є захист та реалізація законних прав та інтересів дитини, яка залишається без опіки та піклування матері та батьківських прав, отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, вирішення інших питань щодо проживання та перебування дитини. Просить суд: встановити факт самостійного виховання [PERSON] його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи органу опіки та піклування - Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради позовні вимоги підтримала, вважає, що є підстави для задоволенню позову. Представник третьої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 16 серпня 2013 року. У сторін є двоє спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 жовтня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Також цим рішенням визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживаючим за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу про державну реєстрацію прав, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 липня 2020 року за №3-1132 Згідно з актом ОСББ «ПУШКІНА-38А», [PERSON] фактично проживає вдвох із своєю донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики [PERSON] , учениці школи сучасної хореографії «А.T. Dance», на заняття до школи Дарью завжди привозить батько і після них забирає дитину своєчасно, ніколи не затримується і завжди цікавиться успіхами та розвитком дитини. Купує Дарьї необхідну форму та взуття для занять. Згідно з даних бухгалтерії своєчасно сплачує абонементи за навчання і регулярно відвідує батьківські збори. Відповідно до характеристики [PERSON] , учениці шостого класу ТОВ ліцей «Європейська гімназія», вона навчається в освітньому закладі з 1 вересня 2019 року. Батько приділяє належну увагу вихованню доньки, щоранку привозить до школи, забирає увечері. [PERSON] цікавиться успіхами, здоров`ям та розвитком дитини. Дівчинка завжди має охайний вигляд. Мати дитини контакту з закладом, де навчається донька, не підтримує, із класним керівником і вчителями-предметниками не спілкується, не цікавиться шкільним життям доньки, успіхами і результатами її навчання, не відвідує навчальний заклад на свята, коли її донька разом з іншими дітьми виступає на сцені. Згідно довідки Державної прикордонної служби України від 11.08.2025 № 19/64991-25-Вих. щодо перетинання державного кордону України [PERSON] за період з 01.05.2022 по 30.06.2024, зазначена особа 15.08.2022 виїхала з України. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є батьками позивача. Відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною їхнього сина та матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Їхній син не проживає з відповідачкою з 2019 року, з цього часу вони її не бачили, офіційно син з відповідачкою розлучився у 2021 році. Після розлучення і по теперішній час дитина [PERSON] проживає разом з батьком, він її повністю утримує, займається вихованням доньки. Мати дитини (відповідачка) ніякої участі у вихованні дитини та її утриманні не приймає. Наскільки їм відомо, відповідачка з 2022 року перебуває у Польщі. Дитина [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає з батьком [PERSON] , який піклується про неї, займається її вихованням та забезпеченням. Її мати [PERSON] давно з ними не проживає, останній раз вона спілкувалася з матір`ю півтора року тому телефоном, а бачила матір вона востаннє приблизно 6 років тому. Мати не приймає участі в її вихованні та утриманні, усе це робить батько. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до висновків, викладених у п.п. 84, 85, 87 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 по справі № 202/5972/22, доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч. 1 ст. 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. З наданих пояснень учасників справи, свідків, дитини та матеріалів провадження судом встановлено, що позивач самостійно виховує та утримує свою малолітню дитину, матір дитини самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Тому позовні вимоги про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, сторони є працездатними особами, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання її малолітньої дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 968,96 грн, сплачений позивачем за позовні вимоги про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, а також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 968,96 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182 СК України, ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,

Outcome: approved