Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №389846939 від 06.08.2024р. за [PERSON] було зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель: закритий склад інв. №01, теслярна майстерня інв. №02, будівля майстерень інв. №03, гараж з 5-ти блоків інв. №07, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний комплекс будівель розташований на земельній ділянці кадастровий номер 1212100000:01:110:0053, площею 0,7142 га, що є комунальною власністю та належить Покровській міській раді Дніпропетровської області. На теперішній час рішення міської ради відповідачем не виконані, договір оренди вказаної земельної ділянки не укладено. Відповідач використовує земельну ділянку кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га без договору оренди земельної ділянки та не сплачує орендну плату, що є порушенням Земельного та Податкового кодексів України, та привело до ненадходження до міського бюджету земельних платежів. Згідно розрахунку суми позову за період з лютого 2023 року по вересень 2024 року включно відповідач повинен був сплатити орендну плату в сумі 336 537,28 грн., але фактично за вказаний період відповідач орендну плату не сплачував, таким чином сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 336 537,28 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер 1212100000:01:110:0053, площею 0,7142 га за період з лютого 2023 року по вересень 2024 року включно в сумі 336 537,28 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4038,45 грн. В судовому засіданні представник позивача Хомік О.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити, надав відповідь на відзив. Представник відповідача Євдоченко Н.Д. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову позивача відмовити у повному обсязі. Крім того, надала відповідь на відзив позивача. В останнє судове засідання не з`явилася, повідомила суд про розірвання договору з відповідачем. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено в судовому засіданні, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №389846939 від 06.08.2024р. за [PERSON] було зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель: закритий склад інв. №01, теслярна майстерня інв. №02, будівля майстерень інв. №03, гараж з 5-ти блоків інв. №07, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Вказаний комплекс будівель розташований на земельній ділянці кадастровий номер 1212100000:01:110:0053, площею 0,7142 га, що є комунальною власністю та належить Покровській міській раді Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 80 Земельного Кодексу України, суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Стаття 83 Земельного кодексу України передбачає: 1.Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, комунальною власністю. 2.У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, чим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі Україні є платним. Відповідно до положень ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Тобто, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки, що випливає з положень статті 377 ЦК України і статті 120 ЗК України. Законодавством в такому випадку передбачено лише перехід права користування. Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно з п. 2.10 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.05.2011 року №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. При цьому новий власник не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до законодавства. Згідно зі ст. 792 Цивільного кодексу України відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини на Україні з питання оренди землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі, рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України або за результатами аукціону. За заявою [PERSON] від 07 вересня 2021р. рішенням Покровської міської ради Дніпропетровської області від 28.09.2021р. №15 «Про заяву громадянина [PERSON] щодо передачі в оренду земельної ділянки по [ADDRESS] », передано в оренду [PERSON] терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,7142 га, кадастровий номер 1212100000:01110:0053, цільове призначення земельної ділянки згідно КВЦПЗ секція J розділ 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по [ADDRESS] , зобов`язано останнього в двомісячний строк з моменту прийняття даного рішення укласти з Покровською міською радою договір оренди землі, здійснити нотаріальне посвідчення договору та провести державну реєстрацію прав за цим договором відповідно до вимог чинного законодавства. За заявою [PERSON] від 03 лютого 2022р. рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області від 25.02.2022р. №16 «Про внесення змін до рішення 12 сесії міської ради 8 скликання від 28.09.2021 №15 «Про заяву громадянина [PERSON] щодо передачі в оренду земельної ділянки по [ADDRESS] » відповідачу встановлено новий строк для укладання договору оренди землі, а саме до 01 травня 2022 року. Судом встановлено, що вказані рішення та вимоги закону відповідачем не виконані, договір оренди вказаної земельної ділянки не укладено. Отже, відповідач використовує земельну ділянку кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га без договору оренди земельної ділянки та не сплачує орендну плату, що є порушенням Земельного та Податкового кодексів України, та привело до ненадходження до міського бюджету земельних платежів. Згідно з ч. 3 ст. 201 ЗК України, для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічної стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Згідно зі ст. 21 ЗУ «Про оренду землі», обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється урахуванням індексів інфляції. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за етанол на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. Так, згідно з даними розміщеними на офіційному сайті Державної служби України питань геодезії, картографії та кадастру коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, розрахований відповідно до пункту 289.2. статті Податкового кодексу України і станом на 01.01.2022 року становить 1,1. Пунктом 9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 30.11.2021 року №1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень») встановлено, що індекс споживчих цін, який використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням 100 відсотків: за 2017-2022 роки - для сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів); за 2017-2020 роки - для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення. Відповідно значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок на 2021 рік становить: - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті пасовища та перелоги) - 1,0; - для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення 1,1. Рішенням 11 сесії міської ради 7 скликання від 30.08.2016 року №8 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Покров Дніпропетровської області», була затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Покров Дніпропетровської області, яка відповідно пункту 4 рішення вводиться в дію з 01.01.2018 року. Так, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га складає 3 901 031,82 грн. (витяг із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №800/381- 21 від 05.10.2021р.). Коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель за 2020 рік не змінювався та становить 1,0. Даний коефіцієнт приймається при розрахунку вартості орендної плати у 2021 році. Коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель за 2021 рік становить 1,1. (дані розміщені на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. Даний коефіцієнт приймається при розрахунку вартості орендної плати у 2022 році. Коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель за 2022 рік становить 1,15. Даний коефіцієнт приймається при розрахунку вартості орендної плати у 2023 році. Коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель за 2023 рік становить 1,051. Даний коефіцієнт приймається при розрахунку вартості орендної плати у 2024 році. Рішення 46 сесії міської ради 7 скликання від 27.06.2019р. №11 «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Покровської міської ради» затверджені ставки орендної плати орендної плати за користування земельними ділянками на території Покровської міської ради. Згідно з додатком до вказаного рішення, земельна ділянка кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га, якою фактично користується відповідач відноситься до п. 11.02 «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств: переробної, машинобудівної промисловості» на яку встановлена ставка орендної плати в 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта інфляції. Ця ставка у відсотках діє з 01.01.2020 року та по теперішній час. Враховуючи вище наведене, при умові укладення з відповідачем договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га, останній повинен був сплачувати орендну плату, в наступному розмірі: 2021 рік: 156 041,27 грн. за рік та 13003,44 грн. за місяць (3 901 031,82 грн. (нормативно грошова оцінка земельної ділянки * 4% (ставка орендної плати відповідно до рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області від 27.06.2019р. №11 / 12 місяців). 2022 рік: 171 645,40 грн. за рік та 14303,78 грн. за місяць (4 291 135,00 грн. (нормативно грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель - 1,1) * 4% (ставка орендної плати відповідно до рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області від 27.06.2019р. №11 /12 місяців). 2023 рік: 197 392,21 грн. за рік та 16449,35 грн. за місяць (4 934 805,25 грн. (нормативно грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель - 1,15) * 4% (ставка орендної плати відповідно до рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області від 27.06.2019р. №11 /12 місяців). 2024 рік: 207 459,21 грн. за рік та 17288,27 грн. за місяць (5 186 480,32 грн. (нормативно грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель - 1,051) * 4% (ставка орендної плати відповідно до рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області від 27.06.2019р. №11 /12 місяців). Враховуючи наведене, згідно розрахунку суми позову за період з лютого 2023 року по вересень 2024 року включно відповідач повинен був сплатити орендну плату в сумі 336 537,28 грн., але фактично за вказаний період відповідач орендну плату не сплачував, таким чином сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 336 537,28 грн. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння,- 3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його себе за рахунок іншої особи. Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти з користування ними (ст. 536 цього Кодексу). Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу Україні використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України). Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України). Судом встановлено, що відповідач у період з лютого 2023 року по вересень 2024 року (включно) не сплачував за користування земельною ділянкою кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі за відсутності укладеного договору, а тому, фактично збільшив свої доходи (зберіг безпідставно кошти у розмірі орендної плати), а позивач з свою чергу втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). Така позиція Покровської міської ради Дніпропетровської області підтверджується Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц (Номер рішення в ЄДРСР 75296547), Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 (Номер рішення в ЄДРСР 78297802), Постановою Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі №922/391/18 (Номер рішення в ЄДРСР 79807898) та низки інших Постанов Верховного Суду. Суд дає критичну оцінку доводам представника відповідача, висловлені ним у заяві, оскільки вони є голослівними, безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються письмовими поясненнями позивача, матеріалами справи в їх сукупності. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність позовні вимоги Покровської міської ради Дніпропетровської області, представник позивача Хомік Олексій Васильович до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved