Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №200049817 від 19.06.2014 у розмірі 78069,29 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 19.06.2014 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200049817 щодо кредитування, відповідно до умов якої банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 20650,00 грн з встановленим строком користування з 19.06.2014 по 19.06.2019, а відповідач зобов`язалась повернути отримані кошти у встановлений у кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі договору №7_БМ, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону), набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором № 200049817. Банком були виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач порушила його умови щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами. Тому станом на 04.02.2025 загальний розмір кредитної заборгованості відповідача становить 50020,60 грн, з яких: 16231,37 грн - заборгованість за кредитом, 33789,23 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення строків виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути із боржника 3% річних, які становлять 4505,97 грн, та інфляційні втрати за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 23542,72 грн. Також, у позовній заяві позивач просить поновити строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в загальному розмірі 78069,29 грн. Ухвалою судді від 01.04.2025 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судові засідання, в тому числі 20.01.2026, представник позивача не з`явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує, про що зазначив у прохальній частині позову. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання, в тому числі 20.01.2026, не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала, про поважність причин не прибуття в судове засідання не повідомила. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 15.15 год. 22.01.2026. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2014 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено договір у формі заяви (оферти) № 200049817 про надання та використання платіжної картки МС World, рахунок картки: [NUMBER] , максимальна ставка по ліміту 58,8% річних, бажаний кредитний ліміт 1000 грн. Умовами заяви встановлено, що [PERSON] пропонує банку укласти з нею договір про надання та використання платіжної картки, в рамках якого: відкрити на її ім`я поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (валюта рахунку - гривня), що буде використовуватися в рамках договору про картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням картки з дебетно-кредитним порядком обслуговування рахунку; випустити на ім`я відповідача платіжну картку, тип якої вказано в ОП заяви; для здійснення операцій за рахунком картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку картки, встановити ліміт, в межах якого позичальник має право здійснювати операції з використанням картки за рахунок наданого банком кредиту під операції з карткою та здійснювати у відповідності до статті 1069 ЦК України кредитування рахунку картки (п.1 Заяви). 19.06.2014 [PERSON] підписала анкету №393690, в якій зазначено: загальну інформацію про кредит, контактну інформацію, адресу реєстрації клієнта, адресу фактичного місця проживання або перебування, додаткову контакту інформацію, інформацію про місце роботи, дані про доходи та витрати, майно. Також, 19.06.2014 [PERSON] підписала довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Прибуткова картка+Кредитка (не іменна)», в якій вказані умови надання кредиту, процентна ставка, строк кредиту та порядок його погашення. Позивач також надав тарифи по продукту «Прибуткова картка+Кредитка», в яких визначений строк дії картки, тарифікація операцій за рахунком, а також відсоткові ставки та комісійні винагороди банку. Вказані тарифи також підписані [PERSON] 19.06.2014. 19.06.2014 [PERSON] отримала платіжну картку ПАТ «Банк Михайлівський» № [NUMBER] , рахунок картки № [NUMBER] , що підтверджується розпискою про отримання платіжної картки та/або ПІН-коду. 20.07.2020 ПАТ «Банк Михайлівський», від імені якого діє уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський Паламарчук В.В., та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір про відступлення прав вимоги №7_БМ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №200049817 від 19.06.2014 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до Додатку № 1 до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020 (Реєстр договорів), загальна заборгованість [PERSON] за договором №200049817 від 19.06.2014 складає 50020,60 грн, з них заборгованість по тілу кредиту 16231,37 грн, заборгованість за процентами 33789,23 грн. Також ТОВ «Діджи Фінанс» надало виписку по особовим рахункам [PERSON] з 23.05.2016 по 27.07.2020. Згідно з розрахунком позивача основна сума боргу складає 50020,60 грн, інфляційні витрати за період з 04.02.2022 по 04.02.2025 складають 23542,72 грн., 3% річних за період з 04.02.2022 по 04.02.2025 складають 4505,97 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Судом встановлено, що кредитний договір №200049817 від 19.06.2014 між первинним кредитором ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] був укладений у письмовій формі та підписаний відповідачем власноручно. Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що підтверджується випискою з рахунків відповідача. Право вимоги за укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] кредитним договором за договором про відступлення прав вимог передано позивачу. Відповідач [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання згідно із кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, в загальному розмірі 50020,60 грн, з яких: 16231,37 грн заборгованість за кредитом, 33789,23 грн заборгованість за відсотками. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів безпідставності вимог позивача. Враховуючи викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, а тому позов слід задовольнити, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором кредитної лінії №200049817 від 19.06.2014 в розмірі 50020,60 грн. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 23542,72 грн за період з 04.02.2022 по 04.02.2025 та 3 % річних у розмірі 4505,97 грн за період з 04.02.2022 по 04.02.2025, суд зазначає наступне. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлено вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних за період з 04.02.2022 по 04.02.2025. Проте, пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, встановлює, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України № 64/2002 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по даний час. Отже, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості можуть бути стягнені за період з 04.02.2022 по 23.02.2022 від суми основної заборгованості 50020,60 грн. Таким чином 3 % річних за період з 04.02.2022 по 23.02.2022 становить 82,23 грн (50 020,60 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 20 (кількість днів) / 365 (днів у році) Інфляційні втрати позивача за період з 04.02.2022 по 23.02.2022 становлять 800,33 грн (50020,60 х 101,60 (індекс інфляції за лютий 2022 року) / 100 50020,60). За таких обставин, загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача становить: 50020,60 (сума боргу) + 800,33 (інфляційне збільшення) + 82,23 (3% річних) = 50903,16 грн. Так як позов задоволений на 65,20% (50903,16 / 78069,29 х 100%), відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1579,40 грн. судового збору (65,20% від 2422,40 грн, сплачених позивачем при зверненні до суду).

Outcome: partial