Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] 02 жовтня 2025 року звернулася з позовом до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області в якому просить встановити факт спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] до дня смерті [INFO] та визнати право власності на земельну ділянку площею 0,35 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №022698 виданого 27 листопада 1998 року. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина належне їй майно, зокрема на спірну земельну ділянку. Вказує, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Також зазначає, що з 2021 року та до смерті проживала разом із спадкоємцем в [ADDRESS] , а тому вважає, що прийняла спадщину після смерті матері шляхом постійного спільного проживання з нею на момент смерті. Приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, через пропущений строк подачі заяви про прийняття спадщини. Заяви, клопотання сторін 14 листопада 2025 року представник позивача подав клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати спадкову справу. Заявою від 08 грудня 2025 року представник позивача просив долучити до матеріалів справи копії оцінки спадкового майна, витягу з реєстру територіальної громади та акт від 24.11.2025 року. Не заперечував щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 06 жовтня 2026 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 08 грудня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засіданняне з`явився, проте подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку загального позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , видане 26 грудня 2024 року Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.5). Документами про родинні відносини, зокрема свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] підтверджується, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] (а.с. 6, 7). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю IV-ВЛ №022698 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0710145982020 право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0720888600:03:001:0175 площею 0,3500 га, яка розташована за адресою Волинська область, Горохівський район, с. Сільце зареєстроване за [PERSON] (а.с.8-11). Із відповіді приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу від 10 грудня 2025 року №01-16/127 встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі заяви [PERSON] 12 вересня 2025 року заведена спадкова справа №122/2025, заповіти від імені спадкодавця відсутні, інших спадкоємців окрім позивача не встановлено (а.с.32-42). Постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу від 12.09.2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено [PERSON] у зв`язку із тим, що остання пропустила строк прийняття спадщини (а.с.12). Відповідно до відомостей Горохівської міської ради Луцького району Волинської області від 13.11.2025 року за №3260 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.28). Водночас актом комісії Журавниківського старостинського округу Горохівської міської ради від 24 листопада 2025 року в складі старости та сусідів засвідчено факт проживання до грудня 2022 року громадянки [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] (а.с.29). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожна зокрема показали, що часто ходили в гості до позивача та підтверджують, що позивач [PERSON] в 2022 році забрала свою маму [PERSON] на проживання до себе, оскільки остання була похилого віку та потребувала догляду. Застосоване судом законодавство та висновки суду Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Із роз`яснень викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Окрім того, відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що передбачено. У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Отже судом встановлено, що по смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на спірну земельну ділянку кадастровий номер 0720888600:03:001:0175 площею 0,3500 га, яка розташована за адресою Волинська область, Горохівський район, с. Сільце. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, однак у визначений законом строк спадщину не прийняла, оскільки помилково вважала належним прийняттям спадщини спільне проживання із спадкодавцем без реєстрації місця проживання, у зв`язку із чим приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до дослідженого судом свідоцтва про смерть [PERSON] , місцем смерті є м. Горохів, що дає підстави суду вважати, що обставини на які посилається у своєму позові [PERSON] є достовірними. Аналізуючи встановлені обставини та наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, показання свідків, суд вважає доведеною обставину, що [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня його смерті [INFO] , а отже прийняла спадщину належним чином. Надані позивачем докази, показання свідків суд визнає належними і допустимими для встановлення юридичного факту, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем. Із сукупності наданих стороною позивача доказів також слідує, що позивач дійсно є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] та, враховуючи висновок суду, прийняла спадщину за фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, в порядку спадкування за законом, позивач має право на спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , земельної ділянки кадастровий номер 0720888600:03:001:0175 площею 0,3500 га, яка розташована за адресою Волинська область, Горохівський район, с. Сільце. За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які позивач посилаються, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовну заяву [PERSON] слід задовольнити повністю. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не заявив про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідача на її користь. Кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на неї.

Outcome: approved