Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, стягнення судових витрат звернувся представник ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» у якому просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №12670-08/2024 від 10 серпня 2024 року в загальному розмірі 23925 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив суд прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене провадження по справі, ухвалити рішення яким позовні вимоги позивача задоволити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Крім того, представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та прийняття рішення з врахуванням викладеного у позовній заяві та у відповіді на відзив. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги визнала частково. У письмовому відзиві на позові поданому 23.07.2025 року просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у позовному обсязі з тих підстав, що представником позивача не було подано доказів перерахування коштів на рахунок її довірителя, який внаслідок свого здоров`я не пам`ятає отримання коштів (є інвалідом з дитинства). А навіть за умови укладення договору і перерахування коштів, банком перевищено розмір денної процентної ставки встановлено 1,5%, хоча вона не може перевищувати 1%. В подальшому, представником відповідача подано письмові пояснення у яких вона зазначила, що ознайомившись з відповіддю за запит суду про фактичне перерахування грошових коштів на рахунок її довірителя, визнає позовні вимоги частково, а саме в частині тіла кредиту в розмірі 5500,00 грн., а в решті позов не визнає оскільки кредитодавцем було перевищено розмір денної відсоткової ставки, а договір про споживчий кредит укладений з порушенням вимог ч.1 ст12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому він є нікчемним. Крім того відповідно до Закону України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» на час дії воєнного стану а в тридцяти денний строк після його припинення або скасування споживач не має нести відповідальність перед кредитодавцем у разі прострочення виконання зобов`язань за споживчим кредитом. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 10 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (товариство) та [PERSON] (клієнт) було укладено договір про надання фінансового кредиту № 12670-08/2024 (надалі кредитний договір). Відповідно до п.1.1. кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.2. кредитного договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 10.08.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 07.12.2024. Відповідно до п.1.4. кредитного договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Відповідно до п.1.4.1. кредитного договору денна процентна ставка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2. цього договору. Відповідно до п.1.5. кредитного договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього договору. Відповідно до п.1.6. кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4102 32 хх хххх 6394 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредит за вказаними реквізитами. Пунктом 2 кредитного договору передбачено порядок укладення договору. Відповідно до п.3.1. кредитного договору за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим договором передбачено в п.5.3. цього договору. Відповідно до п.3.2. кредитного договору сума кредиту, проценти за користування кредитом, нарахована неустойка (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором. Відповідно до п.3.3. кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Відповідно до п.4.1.1. кредитного договору товариство має право: вимагати від клієнта повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також виконання всіх інших зобов`язань за цим договором і додатками до нього. Відповідно до п.4.1.4. кредитного договору товариство має право: без згоди клієнта відступити право вимоги за даним договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за цим договором, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення. Залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію у разі невиконання клієнтом зобов`язань за договором. Клієнт підписанням цього договору надає товариству згоду на передачу колекторським компаніям всіх персональних даних клієнта, наданих товариству, та всієї інформації, яка містить таємницю фінансової послуги, для забезпечення можливості врегулювання колекторською компанією простроченої заборгованості клієнта. Відповідно до п.4.1.5. кредитного договору товариство має право: залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію у разі невиконання клієнтом зобов`язань за договором. Відповідно до п.4.3.3. протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору клієнт повідомляє товариство у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) до закінчення строку передбаченого для відмови від договору. Протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору клієнт зобов`язаний повернути товариству грошові кошти, одержані згідно з договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення (включно) за ставкою, встановленою договором. Відповідно до п.5.1. кредитного договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору відповідно до чинного законодавства України та договору. Відповідно до п.5.2. кредитного договору у разі порушення умов цього договору, винна сторона відшкодовує іншій стороні всі понесені збитки в повному обсязі, в тому числі витрати на юридичну допомогу для відновлення порушеного права. Відповідно до п.5.3. кредитного договору у випадку прострочення клієнтом плати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановлено в графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. Відповідно до п.5.3.1. кредитного договору у випадку прострочення клієнтом плати тіла кредиту відповідно до терміну, встановленого в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановлено в графіку платежу, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. Відповідно до п.7.1. кредитного договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного в п.1.2. цього договору. Відповідно до п.7.6. кредитного договору підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на Веб-сайті товариства. Відповідно до п.7.7. кредитного договору клієнт підтверджує, що до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в законодавстві про фінансові послуги та діяльність фінансових компаній та інформацію, яка вимагається відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Вказаний кредитний договір підписаний електронним підписом клієнта W0412. В той же день 10 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено та підписано Паспорт споживчого кредиту, яким чітко передбачено порядок та умови надання і повернення кредиту, розмір процентів за користування кредитом. Укладанню даного кредитного договору слугувала заявка на отримання грошових коштів в кредит від 10 серпня 2024 року заповнена та підписана відповідачем. З дослідженої в судовому засіданні довідки про ідентифікацію за підписом директора ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» вбачається, що даною довідкою підтверджено факт, що клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір №12670-08/2024 від 10.08.2024 ідентифікований ТзОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: W0412; час відправки ідентифікатору позичальнику 10.08.2024 22:55:00; номер телефону/ електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: 380963210156. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а саме перерахував грошові кошти відповідачу. Натомість, відповідач належним чином покладені на нього зобов`язання за кредитним договором у повній мірі не виконав. З дослідженого в судовому засіданні повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №3426_250416092206 від 16-04-2025 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» вбачається, що ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ. Між нашими підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 2022-02-22. Відповідно до зазначеного договору було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»: 10-08-2024 23:00:00 на суму 5500,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 477671778, призначення платежу: Зарахування 5500 грн. на карту [NUMBER] . На виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області про витребування доказів, листом АТ «СЕНС БАНК» вих. №17607-БТ-32.3/2025 від 09 грудня 2025 року було надано наступну інформацію: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] клієнт банку. На його ім`я відкрито запитувану картку № [NUMBER] , рахунок до картки № [NUMBER] (валюта Українська гривня), виписки про рух коштів по якому та карті за 10.08.2024 з відображенням зарахування коштів у сумі 5500,00 грн. з відображенням часу зарахування коштів в межах наявних даних по контрагентам клієнта у Додатку 1. З виписки з рахунка приватного клієнта №199860-2025/1210, розрахунковий період з 10.08.2024 по 12.08.2024, основний рахунок [NUMBER] було проведено 10.08.24 23:00 зарахування переказу на картку 5500 грн. Тобто, зазначеними письмовими доказами вбачається факт перерахування товариством клієнту грошових коштів в розмірі 5500,00 грн. 10 серпня 2025 року. Тому пояснення представника відповідача, викладені як у письмовому відзиві так і в судовому засіданні в тій частині, що не було подано належних доказів на перерахування її довірителю грошових коштів в розмірі 5500,00 грн. є безпідставними та спростованими вище письмовими доказами. Крім того, слід зазначити, що у відповідності до п.4.3.3. кредитного договору, відповідач не скористався своїм правом та протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовився від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Суд також бере до уваги, що Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту укладання. Однак, відповідач своїм правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористалася та продовжувала користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах. Що стосується посилання представника відповідача в частині перевищення товариством розміру відсоткової ставки за кредитним договором, слід зазначити, що після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, не може перевищувати 1% відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного врегулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5%, протягом наступних 120 днів 1,5%. Отже, відсоткова ставка, встановлена цим договором, відповідає умовам законодавства. Крім того, при укладені кредитного договору відповідач, підписуючи договір, погодився з обумовленим розміром відсоткової ставки, та загалом з усіма умовами договору та відповідно власноруч підписав вказаний договір. Слід зазначити, що відсотки за користування кредитом нараховані товариством за 120 днів користування кредиту, як і було передбачено кредитним договором. 23 грудня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено договір факторингу №23122024, відповідно до п.1.1 якого на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 К України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна договору) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами. З дослідженого в судовому засіданні витягу з реєстру боржників до договору факторингу №23122024 від 23 грудня 2024 року вбачається, що наявна інформація про передачу кредитного договору з наступними реквізитами: № 574; ПІБ: [PERSON] ; РНОКПП [NUMBER] ; дата народження: [INFO] ; номер договору №12670 -08/2024; дата укладення договору: 10.08.2024; дата закінчення договору: 07.12.2024; сума наданого кредиту: 5500; валюта: UAH; сума основного боргу за кредитом: 5500; сума заборгованості по відсотках в валюті кредиту: 7425,00; сума заборгованості по штрафам в валюті кредиту: 11000,00; загальна сума в валюті кредиту: 23925,00; кількість днів прострочення: 76. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Умовами кредитного договору, а саме п.4.1.4. передбачено: право товариства без згоди клієнта відступити право вимоги за даним договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за цим договором, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення; залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію у разі невиконання клієнтом зобов`язань за договором. Клієнт підписанням цього договору надає товариству згоду на передачу колекторським компаніям всіх персональних даних клієнта, наданих товариству, та всієї інформації, яка містить таємницю фінансової послуги, для забезпечення можливості врегулювання колекторською компанією простроченої заборгованості клієнта. Представник позивача зазначає, що відповідачу неодноразово надсилались повідомлення-вимоги про оплату простроченої заборгованості та були запропоновані інші досудові методи врегулювання спору, зокрема на виконання п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначаємо, що відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Вказаних обставин представником відповідача спростовано не було. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена. Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором. Як зазначено у позовній заяві, у зв`язку з зазначеним порушеннями зобов`язань за договором загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на день звернення до суду становить 23925,00 грн. та складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 5500,00 грн., заборгованість за відсотками 7425,00 грн., заборгованість за штрафом - 11000,00 грн. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем, який за власною ініціативою звернувся до кредитної установи, отримав кредитні кошти, ознайомився з умовами кредитного договору, не скористався своїм правом відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів, грошові кошти використав на власні потреби, однак свої зобов`язання за кредитним договором у повній мірі не виконав, тому заявлені вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Однак, при цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на день винесення рішення судом. Як слідує з постанови Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд розтлумачив застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів, а саме: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1)в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Крім того, при винесенні рішення, суд керується та приймає до уваги висновки, викладені у постановах Рівненського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року по справі №569/22511/23; від 04 листопада 2025 року по справі № 559/1212/25 (провадження № 22-ц/4815/1154/25); від 06 листопада 2025 року по справі № 559/499/25 (провадження № 22-ц/4815/1236/25). Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 12925,00 грн. яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5500,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 7425,00 грн. (відсотки товариством нараховані в межах строку, узгодженого договором, а саме за 120 днів). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Аналогічний висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження №61- 21442св 19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-2213 Ісв 19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61 -44217св 18). При цьому, постанова Верховного Суду від 01.11.2022 року по справі №757/24445/21-ц передбачає, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, 01 березня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Апологет» (виконавець) було укладено договір про надання правової(правничої) допомоги №0103 (надалі - договір). Відповідно до п.1.1 договору клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової(правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта в усіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності, та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта. Згідно замовлення до договору про надання правової (правничої) допомоги №0103 від 01 березня 2024 року вбачається, що клієнт замовляє, а виконавець зобов`язується надати послуги з комплексного супроводу судових витрат зі стягнення заборгованості за кредитного договорами, право вимоги щодо якої належить клієнту, стосовно наступних боржників: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; кредитний договір: 12670-08/2024; вартість послуги за шт. грн.: 7000,00. У позовній заяві міститься попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого, витрати на професійну правничу допомогу складатимуть 7000,00 гривень. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, а також те, що вказана категорія справи відноситься до малозначних справи, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 6000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки така сума, відповідає критерію розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. згідно платіжної інструкції, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved