Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

21.01.2026 заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у селищі Марківка, Старобільського району, Луганської області. В обґрунтування заяви зазначив, що його батько [PERSON] помер [INFO] у селищі Марківка, Старобільського району, Луганської області. Старобільська міська територіальна громада Луганської області до якої належить селище Марківка, де було видано свідоцтво про смерть, визнано тимчасово окупованою територією України з 28.02.2022. Вказує, що він звертався до Шептицького відділу ДРАЦС з метою отримання свідоцтва про смерть батька, однак в усному порядку йому було відмовлено, оскільки ним пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначає, що встановлення факту смерті батька йому необхідно для отримання належного свідоцтва про його смерть з метою оформлення документів, необхідних для прийняття спадщини. Ухвалою від 21.01.2026 у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд. Учасники в судове засідання не з`явилися. Заявник просив розгляд справи здійснювати у його відсутності. Представник заінтересованої особи подав клопотання про розгляд заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України без його участі. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Заявник [PERSON] , [INFO] , згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] . [PERSON] є батьком заявника, що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] . Згідно копії довідки про причину смерті та копії лікарського свідоцтва про смерть №85, виданих 31.05.2023 ДУ «Марківська центральна районна багатопрофільна лікарня» ЛНР, [PERSON] помер [INFO] у зв`язку з хронічною недостатністю кровообігу ІІІ, дифузним кардіосклерозом, миготливою аритмією, ішемічною хворобою серця, гіпертонічною хворобою ІІ, перебуваючи на стаціонарному лікуванні вказаного закладу. Як видно із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 07.06.2023 Марківським районним відділом записів актів громадянського стану департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції ЛНР, [PERSON] помер [INFO] у селищі Марківка, Марківського району ЛНР. Згідно з п. 8 ч. 1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII - визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією від 28.02.2025 № 376, Старобільський район є тимчасово окупованою територією Російської Федерації з 24.02.2022. Як вбачається з постанови Верховної ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 07.09.2023 у Луганській області утворено Старобільський район (з адміністративним центром у місті Старобільськ) у складі територій Біловодської селищної, Білолуцької селищної, Марківської селищної, Міловської селищної, Новопсковської селищної, Старобільської міської, Чмирівської сільської, Шульгинської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закон поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Заявник не може отримати документ встановленої форми про смерть його батька [PERSON] у селищі Марківка, Старобільського району, Луганської області, оскільки довідка про смерть батька видана на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює фактичне підтвердження його смерті в органах РАЦС. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Заявник позбавлений можливості в іншому, ніж судовому порядку встановити факт смерті його батька, а також надати належний для реєстрації смерті документ. Оцінка наявних у справі доказів свідчить, що [PERSON] помер [INFO] у селищі Марківка, Старобільського району, Луганської області. Необхідність встановлення даного факту заявником мотивовано неможливістю проведення державної реєстрації смерті його батька, отримання свідоцтва про смерть та реалізації спадкових прав після смерті останнього. Виходячи з вищенаведеного, з метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд вважає за необхідне встановити факт смерті фізичної особи. На підставі наведеного,

Outcome: approved