Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно (земельні ділянки). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Позивачка є спадкоємцем майна після її смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника до суду не забезпечив, направивши заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника, заперечень щодо позову не має, тобто визнають позов. Запити до державного нотаріуса здійснювалися неодноразово, проте відповіді не надходили, а тому суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів, що відповідають положенням ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2024 року, виданим повторно Буським ВДРАЦ у Золочівському районі Львівської області ЗМУМЮ, підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії № [NUMBER] , підтверджено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 2,6605 га, в тому числі: земельна ділянка площею 0,6098 га з кадастровим номером: 4620610100:06:001:0009, земельна ділянка площею 0,0506 га з кадастровим номером: 4620610100:13:008:0649, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради. Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №037220 від 28.02.2000 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві власності на землю загальною площею 2,6605 га, в тому числі: земельна ділянка площею 0,6098 га, земельна ділянка площею 0,0506 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6300182362024 від 22.02.2024 року, підтверджено, що земельна ділянка площею 2,6098 га з кадастровим номером: 4620610100:06:001:0009, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради, власником якої є [PERSON] . Кірм того, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2600201542024 від 19.02.2024 року, підтверджено, що земельна ділянка площею 0,0506 га з кадастровим номером: 4620610100:13:008:0649, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради, власником якої є [PERSON] . Довідкою від 01.02.2024 року № 204, виданою виконавчим комітетом Буської міської ради підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , на день смерті разом з нею були зареєстровані: дочка [PERSON] , а тому згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті матері за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України відомо, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно (земельні ділянки), за законом, які належали померлій [PERSON] на праві приватної власності. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved