Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду знаходилась вищевказана цивільна справа. 18 грудня 2025 р. ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Суд, з власної ініціативи, прийшов до необхідності ухвалення додаткового судового рішення, оскільки не вирішено питання про судові витрати - компенсацію витрат на правову допомогу та судового збору - у зв`язку з чим, судом призначено та проведено судове засідання. Належним чином сповіщені сторони про час та дату судового засідання - до зали суду не з`явились. Представником позивача адвокатом Свида К.В. подано заяву про проведення судового засідання за її та позивача відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається із матеріалів справи, прохальна частина позовної заяви містить заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 200000,00 грн., витрати за сплату судового збору за подання позову - 18773,60 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову - 605,60 грн. Матеріали дійсної цивільної справи містять: квитанцію про сплату судового збору від 03.07.2024р. на суму 2 906,88 грн.; квитанцію про сплату судового збору від 03.07.2024р. на суму 12 112,00 грн.; квитанцію про сплату судового збору від 03.07.2024р. на суму 484,48 грн.; квитанцію про сплату судового збору від 15.07.2024р. на суму 121,12 грн., а загалом на суму 15 624,48 грн. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано лише ордер адвоката Свида К.В. від 28.06.2024р. Суд вважає, що докази понесених вищевказаних витрат повинні бути у вигляді - договору про надання правової допомоги та актом виконаних робіт, описом наданих послуг (аналогічні критерії розумності та реальності застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу за відсутністю будь-яких доказів їх отримання та понесення позивачем. Також підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору, підтверджені документально на суму - 15 624,48 грн.

Outcome: approved