Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 14 лютого 2024 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Рокитнівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, немає взаєморозуміння та довіри, втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому подальші сімейні відносини не можливі. З відповідачем разом не проживають та не мають ніякого зв`язку. Проте розлучитися не можуть оскільки вагітна. З часу залишення сім`ї, відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання під час вагітності, хоч має таку можливість, оскільки є фізично здоровий та працездатний, проходить військову службу за контрактом під час мобілізації. У зв`язку з вагітністю, вона потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження здоров`я та народження здорової дитини. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Позивач не маю власного житла, роботи та власних доходів (заробітної плати, стипендії, доходів від використання того чи іншого майна, відсутні додаткові доходи (наприклад, від здавання в оренду нерухомого майна, авторських гонорарів, дивідендів, тощо), окрім пенсії по втраті годувальника, яка становить 1180,50 грн, коли прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 становить 3028 грн. Відтак, вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка. Вважає, що на її утримання відповідач повинен сплачувати одну третю частину від всіх своїх доходів, але не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Про доходи відповідача їй достовірно не відомо, проте раніше було відомо, що він отримує близько 120 000 гривень. Такий розмір аліментів обумовлений тим, що на даний час вона не має ні власного житла, ні будь-яких доходів, ні родичів, які можуть мені фінансово допомогти. Після народження дитини фінансові потреби зростуть удвічі, тому що вона повинна буде піклуватися не лише про свій стан здоров`я, моральний, фізичний, матеріальний розвиток, а й про благополуччя дитини, її розвиток та життя. Покликаючись на норми СК України, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання під час вагітності в розмірі однієї третьої (1/3) від усіх доходів Відповідача, проте не менше розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного року, щомісячно, починаючи стягнення з 05 вересня 2024 року і до досягнення дитиною трьох років. Призначити стягнення аліментів після народження дитини без додаткового рішення суду на підставі ч. 5 ст. 84 СК України. Ухвалою суду від 07.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 23 жовтня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що дійсно він проходить службу у в/ч [NUMBER] , однак 05.07.2022 року під час виконання завдання отримав тяжку травму в ДТП та з 2022 року систематично проходить лікування. На сьогоднішній день перебуває на лікуванні та готується до оперативного втручання по заміні суглоба після чого направляється у Рівненський госпіталь для визначення придатності до військової служби. Вартість суглоба становить 136 785,00 гривень, що потребує значних витрат. Втратив 25% працездатності. Твердження позивача про те, що його дохід становить 120 000,00 гривень є надуманим та не підтверджується доказами. Крім того , що у нього є сумніви щодо його батьківства, оскільки згідно наданим позивачем документів про вагітність в імовірний період зачаття дитини (20-ті числа січня 2024 року) він перебував на службі у В/Ч [NUMBER] на сході з 25.12.2024. Просив провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Винести ухвалу про проведення молукулярно-генетичного дослідження після народження дитини. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 05 листопада 2024 року позивачем подано відповідь на відзив у якому зазначено, що не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві та у зв`язку з тим, що відповідач отримав травму ноги внаслідок падіння з мотоциклу під час відпустки. Більше того, відповідач відкрив збір коштів у соціальній мережі Інстаграм на суму 135 000,00 гривень аби здійснити заміну суглоба. Тобто, на лікування чоловік витратив не свої власні кошти, а ті, які йому назбирали люди. Наразі вона немає ніякого доходу, окрім пенсії по втраті годувальника, яка становить 1180,50 грн. Відтак вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка. Відповідач на разі є працездатним, а вона потребує матеріальної допомоги. Тим паче втрата працездатності на 25% відповідачем не пов`язана з втратою його доходу. Твердження відповідача про те, що у період зачаття дитини він перебував на службі не відповідають дійсності, оскільки чоловік досить часто приїжджав додому. Повідомляє, що [INFO] вона народила дитину. Усі витрати у зв`язку з пологами та лікуванням дитини несе сама. Проти проведення молекулярно-генетичної експертизи не заперечує за умови, що чоловік здійснить всі організаційні заходи та оплатить витрати. Спільно з чоловіком ніколи не проживали, вона з дитиною проживають окремо. Просить розглядати справи за правилами спрощеного позовного провадження. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на її утримання під час вагітності в розмірі однієї третьої (1/3) від усіх доходів відповідача, проте не менше розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного року, щомісячно, починаючи стягнення з 05 вересня 2024 року і до досягнення дитиною трьох років. Призначити стягнення аліментів після народження дитини без додаткового рішення суду на підставі ч. 5 ст. 84 СК України. В судовому засіданні 27.11.2024 року відповідач [PERSON] наполягав на розгляді справи в порядку загального позовного провадження, оскільки заявляє клопотання про призначення експертизи та просить відкласти розгляд справи, оскільки бажає скористатися правовою допомогою. Ухвалою суду від 27.11.2024 року ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 23 січня 2025 року у підготовче засідання відповідач [PERSON] подано зустрічний позов про оспорення батьківства. Позов обґрунтовано тим, що 14.02.2024 року дійсно зареєстрував шлюб з [PERSON] , дружина змінила прізвище на [PERSON] . Йому відомо, що [PERSON] на сьогоднішній день народила дитину, однак у нього відсутнє свідоцтво про народження. Має великий сумнів щодо батьківства чи являється він біологічним батьком дитини, оскільки згідно довідки ЛКК №3673 доданої позивачем до позову станом на 26 серпня 2024 року період вагітності становить 31-32 тижні, тобто період ймовірного зачаття припадає на 20-ті числа січня 2024 року, коли перебував на службі в В/Ч [NUMBER] на сході, що підтверджує довідкою командира частини №60 від 19.01.2024. У зв`язку із чим виникає необхідність у проведенні молекулярно-генетичного дослідження, на що [PERSON] категорично не погоджується. Просив прийняти зустрічний позов та об`єднати в одне провадження з первісним позовом. Виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 23.01.2025 зустрічний позов [PERSON] прийнято до спільного розгляду та об`єднано з первісним позовом. Ухвалою суду від 23 січня 2025 року призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. 07 травня 2025 року надійшло повідомлення ДСУ «Київське міське бюро судово-медичної експертизи» про неможливість виконання у хвали суду від 23.01.2025 по цивільній справі №571/1944/24 та повернуто без виконання. Ухвалою суду від 12.05.2025 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 04.06.2025 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено її до судового розгляду. В судове засідання позивач за первинним позовом не з`явилася. 04.06.2025 подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, за наявними в матеріалах справи документами. Ухвалою суду від 23.09.2025 у справі повторно призначено судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам ДСУ «Київське міське бюро судово-медичної експертизи». На період проведення експертизи провадження в справі зупинено. 17 жовтня 2025 року позивачем за первинним позовом [PERSON] подано клопотання про поновлення провадження у справі та продовження розгляду справи без проведення повторного тесту ДНК та долучено результат молекулярно-генетичного дослідження. 24 грудня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням висновку експерта. Судове засідання призначено на 09:30 год 22 січня 2026 року. Сторони в судове засідання не з`вилися. Відповідно до заяви від 04.06.2025, позивач [PERSON] просила розглядати справу без її участі за наявними у справі матеріалами. Відповідно до заяви від 22.01.2026, відповідач [PERSON] просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає частково, у розмірі 1/6 частини. Позовну заяву про оспорювання батьківства просить залишити без розгляду. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, зазначає наступне. [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 14.02.2024, 14.02.2024 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Рокитнівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №12. Дружина змінила прізвище на [PERSON] (а.с.90). [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади (а.с.10). Відповідно до Витягу з рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради №104 від 14.03.2012 р., [PERSON] надано статус дитини-сироти (а.с.15). Відповідно до висновку ЛКК №3673, станом на 26.08.2024 [PERSON] 2004 року народження мала вагітність 31-32 тижні (а.с.7,91). Відповідно до обмінної картки пологового будинку від 29 жовтня 2024 року, 26.10.2024 [PERSON] у віці 20 років народила хлопчика (а.с.63). Відповідно до свідоцтва про народження та актового запису про народження №229 від 08.1102024, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.90, 112-113). Відповідно до результатів молекулярно-генетичного дослідження 12571624 від 04.06.2025, результати тесту ДНК показали, що батьківство [PERSON] відносно [PERSON] не виключено. Виходячи з результатів дослідження, отриманих в аналізі STR-локусів, імовірність батьківства становить 99,99989%. З імовірністю 99,99989% [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] (а.с.168). Крім того, за клопотанням відповідача ухвалою суду від 23 вересня 2025 року у справі призначалась судово-медична (генетична) експертиза на вирішення якої ставилось питання: чи являється [PERSON] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно висновку експерта №103-144-2025 від 02.12.2025 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше ніж 99,99%. Таким чином, згідно Hummel K at all «Biostatistsche Abstmmugs-begutachung mit blutgruppen befunden» Stuttgart, 1971, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с. 179-182). Главою 9 СК України визначено права та обов`язки подружжя по утриманню. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ч.1, ч.2 ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсними та поділ майна подружжя» від 21.12.2007 №11 суд вказав, що відповідно до частини 1 статті 76 СК розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Право на утримання відповідно до вказаної норми мають також жінка та чоловік, які не перебували у шлюбі між собою і під час спільного проживання стали непрацездатними за умови тривалого часу проживання однією сім`єю (ч.1 ст.91 СК). Таке право припиняється у зв`язку зі зміною інших обставин, які були передумовою його виникнення, зокрема у разі поновлення працездатності такої особи, укладення нового шлюбу. Встановлено, що спільна дитина позивача та відповідача не досягла трирічного віку. Відомостей у підтвердження того, що шлюб між сторонами розірвано, а позивач уклала новий шлюб, матеріали справи не містять. Відповідно до статтей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі однієї третьої частки від усіх доходів відповідача, проте не менше розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного року, щомісячно, починаючи стягнення з 05 вересня 2024 року і до досягнення дитиною трьох років. Згідно довідки про доходи виданої на ім`я [PERSON] Ємільчинським об`єднаним управлінням ПФУ в Житомирській області і отримує пенію в разі втрати годувальника в розмірі 1180,50 гривень (а.с.14). Згідно посвідчення серія [NUMBER] , [PERSON] є учасником бойових дій, солдатом військової частини [NUMBER] (а.с.33). Згідно довідки військової частини [NUMBER] №60 від 19.01.2024 року, [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 25.12.2023 р. по даний час (а.с.39,92). Згідно довідки МСЕК Серія АГ №0020453 від 27.11.2023, [PERSON] має 25% втрати працездатності (а.с.37). Відповідно до копій медичних документів, [PERSON] отримав бойову травму, пов`язану із захистом Батьківщини (а.с.75,76,150-158) Згідно довідок про доходи, виданих військовою частиною [NUMBER] 18.12.2024 та 23.110225, [PERSON] отримує заробітну плату в розмірі від 20784,32 грн до 23651,14 22587,45 грн в місяць (а.с.74,189,190). Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що цілком забезпечить її подальше утримання до досягнення дитиною трьох років. За змістом частини 1 статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Крім того, згідно зустрічного позовну, [PERSON] просив виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження дитини. 22 січня 2026 року відповідач [PERSON] подав заяву про залишення його зустрічної позовної заяви про оспорювання батьківства без розгляду, Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. За вказаних обставин зустрічна позовна заява [PERSON] про оспорювання батьківства підлягає залишенню без розгляду. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому, згідно ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: partial