Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на частку земельної ділянки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він з [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] , з відповідною часткою господарських будівель і споруд. Вони перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду від 12.02.2025 року. Вказаний будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,0603 га., з цільовим призначенням 02.01. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), переданій у спільну сумісну власність йому та [PERSON] , на підставі рішення Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 11.11.2021 року, кадастровий номер 5310700000:07:089:0013, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в ДРРП 2569378053040, вид власності спільна сумісна, без визначення часток учасників спільної сумісної власності. Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє його можливості вільно володіти майном, що йому належить. [PERSON] просить припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5310700000:07:089:0013, площею 0,0603 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в ДРРП 2569378053040). Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 5310700000:07:089:0013, площею 0,0603 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в ДРРП 2569378053040). 02.12.2025 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку земельної ділянки, яка мотивована тим, що вони перебували в шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду. Вона разом з [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний будинок розташований на приватизованій земельній ділянці з кадастровим номером 5310700000:07:089:0013, площею 0,0603 га.. Дана земельна ділянка надана у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 11.11.2021 року. З [PERSON] не досягнуто згоди щодо вирішення питань поділу спільного майна, а тому вона вимушена звернутись до суду. [PERSON] прохає суд визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 5310700000:07:089:0013, площею 0,0603 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.12.2025 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку земельної ділянки. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку земельної ділянки об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку земельної ділянки. В судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, первісний позов підтримує, прохає його задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову не заперечує. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, позов [PERSON] підтримує, не заперечую проти задоволення первісного позову. З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне первісний та зустрічний позови задовольнити. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2013 року, який рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.02.2025 року розірвано. (а.с. 10). За договором купівлі-продажу житлового будинку від 13.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] належить кожному по 1/2 частці житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 271,9 кв.м. з господарськими побудовами. (а.с. 11-13). Даний факт також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.08.2021. (а.с. 14) Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2022 (а.с. 19) та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.09.2025 (а.с. 20-27) земельна ділянка площею 0,0603 га., з цільовим призначенням 02.01. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5310700000:07:089:0013, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в ДРРП 2569378053040, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , на підставі рішення Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 11.11.2021 року. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Беручи до уваги вищевикладені обставини, те, що спірне майно є об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про визнання за ними право власності на 1/2 частку вищевказаної земельної ділянки за кожним. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги як первісного, так і зустрічного позовів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved