Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 6065384 від 17.05.2023 року в розмірі 19 500,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 17 травня 2023 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено електронний договір № 6065384 про споживчий кредит, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно вимог ст. 639 ЦК України. Після цього, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача та на виконання умов договору останньому були перераховані кошти в розмірі 5 000,00 грн. на платіжну карту. Однак, відповідач кредитні кошти не повернув у повному обсязі та не виконав інші взяті на себе грошові зобов`язання, тому в нього виникла заборгованість в розмірі 19 500,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 14 000,00 грн. та прострочена заборгованість за комісією 500,00 грн. 28 серпня 2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 103-МЛ, у відповідності до якого ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 6065384 від 17.05.2023 року. Вищевказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно ордера на надання правничої допомоги серії ВС № 14088806 від 20.10.2025 року (звор. а.с. 34) адвокат Усенко М.І. не з`явився, в позовній заяві висловив прохання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення йому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 30.12.2025 року (а.с. 45-46), яка повернулася до суду без вручення адресату в зв`язку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про відмову від її отримання. Також [PERSON] викликався в судове засідання шляхом поміщення оголошення про виклик його до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 30.12.2025 року (а.с. 44). За таких обставин суд 23.01.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено в ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17 травня 2023 року відповідач в особистому кабінеті на офіційному сайті ТзОВ «Мілоан» подав заявку на отримання кредиту, а кредитодавець направив на мобільний номер телефону відповідача одноразовий ідентифікатор «R81141», про що свідчить видана ТзОВ «Мілоан» довідка № б/н від 10.09.2025 року (а.с. 15), який останній ввів, чим підтвердив прийняття умов договору кредиту, тобто було укладено електронний договір про споживчий кредит № 6065384. Згідно умов договору про споживчий кредит № 6065384 від 17.05.2023 року (індивідуальна частина), паспорту споживчого кредиту № 6065384 від 17.05.2023 року та анкети-заяви на кредит № 6065384 від 14.05.2023 року (а.с. 8-14,16-17), ТзОВ «Мілоан» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. для задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом перерахування цих коштів на вказаний ним картковий рахунок строком на 100 днів (пільговий період 10 днів та поточний період 90 днів), а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та комісію у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.п. 1.5.2, 1.5.3 та 1.6 кредитного договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду складають 13 500,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором є фіксованим. Згідно п. 1.5.1 цього ж договору, комісія за надання кредиту становить 500,00 грн., яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. З платіжного доручення № 1006956950 від 17.05.2023 року (звор.а.с. 17) вбачається, що ТзОВ «Мілоан» перераховано [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] кошти в сумі 5 000,00 грн. згідно договору № 6065384. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 17.05.2023 року відповідач уклав з первісним кредитором ТзОВ «Мілоан» електронний договір про споживчий кредит шляхом підписання його з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «R81141» та отримав від ТзОВ «Мілоан» кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн. на свій картковий рахунок. ТзОВ «Мілоан» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. З договору відступлення прав вимоги № 103-МЛ від 28.08.2023 року та додатків до нього, додаткової угоди № 1 до вказаного договору, акту приймання-передачі Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 103-МЛ від 28.08.2023 року, платіжної інструкції № 72463 від 28.08.2023 року на суму 1 460 002,00 грн. та витягу з Реєстру боржників до договору від 10.09.2025 року (а.с. 20-29) встановлено, що право вимоги до [PERSON] по договору про споживчий кредит № 6065384 ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення, виданої первісним кредитором ТзОВ «Мілоан», а також виписки з особового рахунка за кредитним договором № 6065384 від 17.05.2023 року, наданої позивачем (а.с. 18-19), у відповідача станом на 11.12.2025 року наявна заборгованість за вказаним договором в розмірі 19 500,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 14 000,00 грн. та прострочена заборгованість за комісіями 500,00 грн. При цьому, з даних розрахунків встановлено, що [PERSON] за весь час дії договору не здійснив жодної сплати з метою погашення заборгованості. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» слід стягнути 19 500,00 грн. заборгованості за договором про споживчий кредит № 6065384 від 17.05.2023 року, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 14 000,00 грн. та прострочена заборгованість за комісією 500,00 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 41766 від 18.12.2025 року (а.с. 6). Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» та акт № Д/11124 наданих послуг від 11.12.2025 року про надання правової допомоги у справі щодо стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 34-35), відповідно до яких сторони погодили, що сума витрат за надання послуг в даній справі становить 8 000,00 грн. За таких обставин відшкодування понесених ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved