Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Гільовський Олег Ігорович в інтересах [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання батьківства та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що з 2013 року по квітень 2020 року [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] . За час фактичних шлюбних відносин у [PERSON] та [PERSON] народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Оскільки офіційно шлюб між [PERSON] та [PERSON] не був зареєстрований, а відповідач після народження дітей відмовився від подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяв про визнання батьківства, у свідоцтвах про народження дітей відомості про батька були внесені зі слів матері на підставі положень ст. 135 СК України, а саме у графі «батько» зазначено - [PERSON] . Не зважаючи на відмову [PERSON] від подання відповідних заяв, останній ніколи не заперечував свого батьківства щодо спільних дітей, брав участь у їх вихованні та утриманні. Крім цього, навіть після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами, [PERSON] продовжив надавати [PERSON] незначну фінансову допомогу на утримання синів та щомісяця надсилав грошові кошти на її картковий рахунок. Однак, самостійно визначена Відповідачем сума на утримання двох малолітніх дітей була недостатньою та у квітні 2025 року [PERSON] звернулася до [PERSON] із позовом до суду про стягнення аліментів. В ході першого судового засідання по суті справи, що відбулося 05.05.2025 року у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області, [PERSON] дізналася про те, що до суду надійшла заява Відповідача, у якій останній не визнає поданого позову та заперечує своє батьківство щодо спільних дітей. Не очікуючи такої позиції, фізичний і моральний стан Позивачки значно погіршився та через два дні після вказаного судового засідання [PERSON] була вимушена звернутися до Амбулаторії загальної сімейної практики сімейної медицини №1 за медичною допомогою. Крім цього, згідно з консультацією лікаря-психіатра [PERSON] від 08.05.2025 року [PERSON] було встановлено діагноз: розлад адаптації зі змішаною тривожною та депресивною реакцією й призначено відповідне лікування. Отже, у зв`язку з відмовою Відповідача від визнання батьківства щодо дітей, останні фактично позбавлені права на отримання аліментів від батька, а тому [PERSON] вимушена звертатися до суду для встановлення батьківства в судовому порядку. Так, на підтвердження батьківства [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до зазначеної позовної заяви долучені численні фото, на яких Відповідач зображений разом із Позивачкою та дітьми. Зокрема, фото з пологового будинку, хрещення дітей, спільних прогулянок та свят. Також до позову долучено копію виписки по картковому рахунку [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] систематично надсилав їй грошові кошти на утримання спільних дітей. Наведене також підтверджується і копією заяви [PERSON] від 01.05.2025 року, долученої ним до матеріалів справи про стягнення аліментів, у якій останній підтвердив, що ним щомісячно на банківські реквізити [PERSON] , перераховуються відповідні аліментні платежі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11.07.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.08.2025 року від Гільовського Олега Ігоровича, який діє в інтересах [PERSON] , надійшла заява про збільшення позовних вимог. У ній позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2025 року до повноліття дітей Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04.09.2025 року прийнято заяву представника позивачки - адвоката Гільовського О.І. про збільшення позовних вимог у справі за позовною заявою [PERSON] , подану та підписану представником Гільовським Олегом Ігоровичем, до [PERSON] , третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання батьківства та стягнення моральної шкоди. Встановлено п`ятнадцятиденний строк відповідачу для надання відзиву на уточнені позовні вимоги. 24.12.2026 року від Гільовського Олега Ігоровича в інтересах [PERSON] надійшла заява щодо уточнення позовних вимог щодо стягнення аліментів. У ній викладено, що позовна вимога про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. залишаються без розгляду, а позовна вимога щодо стягнення аліментів викладена у наступній редакції: «Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати звернення до суду із позовом і до досягнення дітьми повноліття». Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27.01.2026 року позовну вимогу [PERSON] , подану та підписану представником Гільовським Олегом Ігоровичем , до [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. - залишено без розгляду, а позовну вимогу щодо стягнення аліментів викладеною у наступній редакції: «Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати звернення до суду із позовом і до досягнення дітьми повноліття». Позивач [PERSON] та її представник Гільовський О.І. у підготовчому засіданні повністю підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Представник відповідача [PERSON] у підготовчому засіданні зазначив, що його довіритель [PERSON] обізнаний із цією позовною заявою, повністю визнає позовні вимоги, підтверджує, що двоє дітей є його та не заперечує щодо стягнення аліментів з нього. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для призначення справи до судового розгляду немає. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2013 року по квітень 2020 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 квітня 2020 року Хмельницьким міським відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), батьками дитини [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Водночас, відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, зокрема, в графі «батько» зазначено: [PERSON] та з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, зокрема, в графі «батько» зазначено: [PERSON] . На підтвердження факту спільного проживання та сімейних відносин позивачем надано фотографії, на яких [PERSON] зображений разом із [PERSON] та дітьми, зокрема фотографії з пологового будинку, хрещення дітей, спільних прогулянок та сімейних свят, що у сукупності підтверджує існування між сторонами сімейних відносин. Відповідно до ст. 4 ЦПК України до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Отже, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач відповідно до поданої заяви позовні вимоги визнає у повному обсязі, тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 за № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог про визнання батьківства та стягнення аліментів. На підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: approved