Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник позивача в інтересах Львівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , з участю третіх осіб Львівської міської ради, Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця» про витребування з незаконного володіння земельної ділянки. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 02.01.2020 року [PERSON] звернувся до Рясне-Руської сільської ради із заявою про надання йому дозволу на відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0500 га, яка була зареєстрована за №11. Рішенням сесії Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області №4006 від 06.08.2020 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] » надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,0500 га в селі Рясне-Руське Яворівського району Львівської області за рахунок земель запасу сільської ради. На підставі рішення сесії Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області №4006 від 06.08.2020 ФОП [PERSON] виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] с.Рясне-Руське Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства. 07.10.2020 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] с. Рясне-Руське Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства, виготовленого ФОП [PERSON] , відділом у м.Павлоград Міськрайонного управління у Павлоградському, Юрївському районах м.Павлограді ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно їй кадастровий номер 4625887500:04:001:1473. В подальшому, рішенням сесії Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області №4423 від 22.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в селі Рясне-Руське [PERSON] » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0406 га, яка знаходиться в селі Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, [PERSON] . Тобто, дану земельну ділянку з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 площею 0,0406 га для ведення особистого селянського господарства передано у власність [PERSON] 11.11.2020 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право 39199796, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2222327546258). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на теперішній час [PERSON] залишається власником земельної ділянки з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473. 29.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення №12024140000000407 за фактом незаконного розпорядження службовими особами Рясне-Руської сільської ради землями залізниці на території Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.364 КК України. В ході досудового розслідування, із залученням фахівця-геодезиста проведено огляд залізничної колії Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» із фіксацією координат осіб колії, яка проходить уздовж вулиці Залізничної в с. Рясне Руське Львівської області поруч із земельною ділянкою з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473. За наслідком проведеного огляду та опрацювання даних координат земельної ділянки з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] с.Рясне-Руське Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства, виготовленого ФОП [PERSON] , та наданого Регіональною філією «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» «Плану границь межі відводу лінії Львів-Яворів Львівської ж.д. від 0.0. км до 48.66 км 1950 р.» фахівцем-геодезистом виготовлено ситуаційний план в масштабі 1:2000, відповідно до якого визначено межі смуги відведення залізниці та розміщення відносно неї земельної ділянки з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473. Відповідно до долученого картографічного матеріалу земельна ділянка з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 повністю перебуває у межах смуги відведення залізниці, визначеної «Планом границь відведення лінії Львів-Яворів Львівської з.д.». Відповідно до листа Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 07.11.2024 №Н-10/1641 межі земельної ділянки, яка належить до земель залізничного транспорту та перебуває в користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» відповідають ширині смуги відведення та визначаються «Планом границь межі відводу лінії Львів-Яворів Львівської ж.д. від 0.0. км до 48.66 км 1950 р.», який виготовлений «Транспроекткарєр» у 1950 році. Південно-Західною комплексною експедицією Будучи користувачем вказаної земельної ділянки смуги відведення залізниці в с.Рясне-Руське Львівської області Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» не здійснювала вилучення земель із державної форми власності, не відмовлялась від права постійного користування цією ділянкою. Тобто, надана у власність [PERSON] земельна ділянка з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 знаходиться в межах ділянки смуги відведення залізниці, визначеної ««Планом границь межі відводу лінії Львів-Яворів Львівської ж.д. від 0.0. км до 48.66 км 1950 р.», який виготовлений Південно-Західною «Транспроекткарєр» у 1950 році. При набутті відповідачем у власність земельної ділянки кадастровий номер 4625887500:04:001:1473 було порушено вимоги ст.118 ЗК України, оскільки, не було враховано, наявність у відповідного органу компетенції щодо прийняття рішення про передачу земельної ділянки, відповідність місця її розташування вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також додержання процедури вилучення земельної ділянки із постійного користування у разі наявності такого. Враховуючи те, що спірна земельна ділянка належала до земель державної форми власності, розпорядження якими належить до компетенції районної державної адміністрації, згідно ч.2 ст.20 Земельного кодексу України зміна її цільового призначення вимагала прийняття рішення відповідною адміністрацією. Тобто, земельні ділянки смуг відведення залізниці належать до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а тому надання частини такої земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства мало відбуватись на підставі рішення органу, уповноваженого на передачу такої земельної ділянки у власність виключно після зміни цільового призначення. Водночас, земельна ділянка з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 була передана у власність відповідачу для ведення особистого селянського господарства без прийняття рішення про зміну цільового призначення. АТ «Укрзалізниця» є належним користувачем зазначеної у «Плані границь смуги відведення лінії Львів-Яворів Львівської з.ж.», і цей документ є належним доказом підтвердження права на користування земельною ділянкою, розташованою у межах смуги відведення лінії Львів-Яворів Львівської залізниці, яка відноситься до земель державної власності. Відповідно до листа Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 07.11.2024 №Н-10/1641, остання, будучи користувачем земельної ділянки смуги відведення залізниці в с.Рясне-Руське Львівської області не здійснювала вилучення земель із державної форми власності, не відмовлялась від права постійного користування цією ділянкою чи її частинами. Рішення судів про припинення права користування АТ «Укрзалізниця» на земельну ділянку смуги відведення залізниці в с. Рясне Руське також не приймались. Тобто, надання земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні, потребує обов`язкового попереднього припинення такого права та згоди землекористувача, а у разі відсутності згоди відповідного судового рішення. Натомість, в даному випадку при наданні у власність земельної ділянки із земель смуги відведення залізниці, які перебували у користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», в порушення вимог Земельного кодексу України, не було отриманого згоду землекористувача та не було припинено право постійного користування, тому надання спірної земельної ділянки у власність відповідачу є незаконним. Спірна земельна ділянка розташована в межах с.Рясне-Руське Львівської області та належить до земель державної форми власності, відтак власником земельних ділянок є держава в особі Львівської районної державної адміністрації. Від імені держави повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, здійснює Львівська районна державна адміністрація, яка за даних обставин є належним позивачем. Окружною прокуратурою в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» листом №14.51/04 14-9445вих-24 від 09.12.2024 повідомлено Львівську районну державну адміністрацію про наявність порушень та запропоновано невідкладно вжити заходів з метою захисту прав держави. Листом 11.12.2024 №130-2096/0/2-24 Львівська районна державна адміністрація надала відповідь на лист окружної прокуратури, в якому повідомила, що останньою не вживались заходи представницького характеру з метою захисту інтересів держави. Відтак, у зв`язку з бездіяльністю компетентного органу, уповноваженого здійснювати захист інтересів держави в даній сфері, прокурором подано даний позов Просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити. Витребувати із незаконного володіння [PERSON] , ІПН: [NUMBER] на користь держави в особі Львівської районної державної адміністрації (ЄДРПОУ 44046683) земельну ділянку кадастровий номер 4625887500:04:001:1473 площею 0,0406 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2222327546258, номер запису про право власності 39199796), що розташована в смузі відведення залізниці та фактично належать до земель залізничного транспорту. Стягнути з [PERSON] , на користь Львівської обласної прокуратури, судовий збір. 14.03.2025року представник третьої особи Львівської міської ради скерував на адресу письмові пояснення, з яких слідує що згіднолиста Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 07.11.2024 №Н-10/1641 межі земельної ділянки, яка належить до земель залізничного транспорту та перебуває в користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» відповідають ширині смуги відведення та визначаються «Планом меж відведення лінії Львів-Яворів Львівської залізниці від 0.0. км до 48.66 км 1950 р.». Будучи користувачем вказаної земельної ділянки смуги відведення залізниці в с.Рясне-Руське Львівської області Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» не здійснювала вилучення земель із державної форми власності, не відмовлялась від права постійного користування цією ділянкою. Тобто надана у власність [PERSON] земельна ділянка з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 знаходиться в межах ділянки смуги відведення залізниці, визначеної «Планом меж відведення лінії Львів-Яворів Львівської залізниці від 0.0. км до 48.66 км 1950 р.». Земельні ділянки смуг відведення залізниці належать до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а тому надання частини такої земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва мала відбуватись на підставі рішення органу, уповноваженого на передачу такої земельної ділянки у власність виключно після зміни цільового призначення земельної ділянки. Водночас, земельна ділянка з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 була передана у власність відповідачу для ведення садівництва без прийняття рішення про зміну цільового призначення. Чинним законодавством визначено, що земельні ділянки, які є смугою відведення залізниць, перебувають у користуванні підприємств та організацій залізничного транспорту, належним підтвердженням чого є документація, яка відповідала вимогам законодавства на момент її затвердження, а отже перебування смуги відведення залізниці в с. Рясне-Руське в користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» підтверджується «Планом меж відведення лінії Львів-Яворів Львівської залізниці», який є належним та допустимим доказом. Враховуючи норми законодавства України, те, що відповідно до ситуаційного плану земельна ділянка з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 перебуває в межах смуги відведення залізниці, можна дійти обґрунтованого висновку що дана земельна ділянка належала до земель державної форми власності та перебуває у користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Відповідно до листа Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 07.11.2024 №Н-10/1641, остання, будучи користувачем земельної ділянки смуги відведення залізниці в с.Рясне-Руське Львівської області не здійснювала вилучення земель із державної форми власності, не відмовлялась від права постійного користування цією ділянкою чи її частинами. Під час прийняття рішення сесії Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області №4423 від 22.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в селі Рясне-Руська [PERSON] » (оскаржуваного рішення) Рясне Руська сільська рада не врахувала вищевказаних норм законодавства, вилучивши незаконно спірну земельну ділянку (ділянка смуги відведення Залізниці) із користування Акціонерного товариства «Українська залізниця» чим порушила законні права та інтереси держави на земельну ділянку, якою на даний час володіє і користується громадянин [PERSON] . Просить суд задовольнити позов Франківської окружної прокуратури м.Львова до [PERSON] , третіх осіб ЛМР, РФ «Львівська залізниця АТ «Укрзалізниця» про витребування з незаконного володіння земельної ділянки у повному обсязі. В судовому засіданні прокурор заявлені позовні вимоги підтримала, просить такі задовольнити. Представник третьої особи Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця» заявлені позовні вимоги підтримав, просить такі задовольнити. Представник Львівської районної державної адміністрації в інтересах якої діє Франківська окружна прокуратура в судове не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить такі задовольнити. Представник Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, жодних клопотань про відкладення судового засідання та відзиву на позовну заяву на адресу суду не скерував. Як вбачається, з позовної заяви, відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані повістки про виклик його в судове засідання. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечив позивач. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Необхідно зазначити, що відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави у випадку та у порядку, встановленому законом. При цьому, відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч.1ст.24 Закону України "Про прокуратуру"визначено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного або господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частинами першою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду. Відповідно до ч.3 ст.78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів. Що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Положеннями статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей 116, 118, 121 ЗК України. Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з приписами ч.4 ст.116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Частиною шостою ст.118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК України. Для ведення особистого селянського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі - не більше 2 гектара (пункт «б» ч.1ст.121 ЗК України). Право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справі N 706/1685/16-ц). Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 152 Земельного кодексу України надає власнику земельної ділянки або землекористувачу право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому, такий захист здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ст.211 Земельного кодексу України самовільне зайняття земельних ділянок є одним з порушень, за які громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність. Згідно вимог ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Судом встановлено, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженню відомості щодо якого 29.03.2024 року внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024140000000407 за фактом незаконного розпорядження службовими особами Рясне-Руської сільської ради землями залізниці на території Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України. В ході досудового розслідування, із залученням фахівця-геодезиста проведено огляд залізничної колії Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» із фіксацією координат осіб колії, яка проходить уздовж вулиці Залізничної в с.Рясне Руське Львівської області поруч із земельною ділянкою з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473. За наслідком проведеного огляду та опрацювання даних координат земельної ділянки з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] с.Рясне-Руське Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства, виготовленого ФОП [PERSON] , та наданого Регіональною філією «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» «Плану границь межі відводу лінії Львів-Яворів Львівської ж.д. від 0.0. км до 48.66 км 1950 р.» фахівцем-геодезистом виготовлено ситуаційний план в масштабі 1:2000, відповідно до якого визначено межі смуги відведення залізниці та розміщення відносно неї земельної ділянки з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473. Відповідно до долученого картографічного матеріалу земельна ділянка з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 повністю перебуває у межах смуги відведення залізниці, визначеної «Планом границь відведення лінії Львів-Яворів Львівської з.д.». Згідно листа Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 07.11.2024 №Н-10/1641 межі земельної ділянки, яка належить до земель залізничного транспорту та перебуває в користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» відповідають ширині смуги відведення та визначаються «Планом границь межі відводу лінії Львів-Яворів Львівської ж.д. від 0.0. км до 48.66 км 1950 р.», який виготовлений Південно-Західною комплексною експедицією «Транспроекткар`єр» у 1950 році. Рішенням сесії Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області №4006 від 06.08.2020 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] » надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,0500 га в селі Рясне-Руське Яворівського району Львівської області за рахунок земель запасу сільської ради. На підставі рішення сесії Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області №4006 від 06.08.2020 ФОП [PERSON] виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] с. Рясне-Руське Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства. 07.10.2020 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] с. Рясне-Руське Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства, виготовленого ФОП [PERSON] , відділом у м.Павлоград Міськрайонного управління у Павлоградському, Юріївському районах м.Павлограді ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно їй кадастровий номер 4625887500:04:001:1473. Надалі, рішенням сесії Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області №4423 від 22.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в селі Рясне-Руське [PERSON] » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0406 га, яка знаходиться в селі Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, [PERSON] . Цим рішенням земельну ділянку з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 площею 0,0406 га для ведення особистого селянського господарства передано у власність [PERSON] 11.11.2020 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право 39199796, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2222327546258). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на теперішній час [PERSON] залишається власником земельної ділянки з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473. Частина 6 ст.118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (ч.7 ст.118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тобто, при набутті фізичною особою у власність земельною ділянки із земель державної чи комунальної форми власності мають значення як наявність у відповідного органу компетенції щодо прийняття такого рішення, відповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також додержання процедури вилучення земельної ділянки із постійного користування у разі наявності такого. Статтею 11 Закону України «Про транспорт» передбачено, що землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із Земельним кодексом України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об`єктів транспорту. Розміри земельних ділянок, що надаються для зазначених цілей, визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації. Крім того, ст. 6 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачала, що землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про транспорт». До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Стаття 14 Податкового кодексу України у п. 14.1.78-1 визначає, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Станом на момент прийняття рішення сесії Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області №4423 від 22.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в селі Рясне-Руське [PERSON] » ст. 20 Земельного кодексу України передбачала, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Тобто, земельні ділянки смуг відведення залізниці належать до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а тому надання частини такої земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства мало відбуватись на підставі рішення органу, уповноваженого на передачу такої земельної ділянки у власність виключно після зміни цільового призначення. Водночас, земельна ділянка з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 була передана у власність відповідачу для ведення особистого селянського господарства без прийняття рішення про зміну цільового призначення. АТ «Укрзалізниця» є належним користувачем зазначеної у «Плані границь смуги відведення лінії Львів-Яворів Львівської з.ж.», і цей документ є належним доказом підтвердження права на користування земельною ділянкою, розташованою у межах смуги відведення лінії Львів-Яворів Львівської залізниці, яка відноситься до земель державної власності. Відповідно до листа Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 07.11.2024 №Н-10/1641, остання, будучи користувачем земельної ділянки смуги відведення залізниці в с.Рясне-Руське Львівської області не здійснювала вилучення земель із державної форми власності, не відмовлялась від права постійного користування цією ділянкою чи її частинами. Рішення судів про припинення права користування АТ «Укрзалізниця» на земельну ділянку смуги відведення залізниці в с. Рясне Руське також не приймались. З наведеного слідує, що надання земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні, потребує обов`язкового попереднього припинення такого права та згоди землекористувача, а у разі відсутності згоди відповідного судового рішення. Натомість, в даному випадку при наданні у власність земельної ділянки із земель смуги відведення залізниці, які перебували у користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», в порушення вимог Земельного кодексу України, не було отриманого згоду землекористувача та не було припинено право постійного користування, тому надання спірної земельної ділянки у власність відповідачу є незаконним. Спірна земельна ділянка розташована в межах с.Рясне-Руське Львівської області та належить до земель державної форми власності, відтак власником земельних ділянок є держава в особі Львівської районної державної адміністрації. Від імені держави повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, здійснює Львівська районна державна адміністрація, яка за даних обставин є належним позивачем. Тобто, спірна земельна ділянка належала до земель державної форми власності, розпорядження якими належить до компетенції районної державної адміністрації, згідно ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України зміна її цільового призначення вимагала прийняття рішення відповідною адміністрацією. При набутті [PERSON] у власність земельної ділянки кадастровий номер 4625887500:04:001:1473 було порушено вимоги ст.118 ЗК України. Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», будучи користувачем вказаної земельної ділянки смуги відведення залізниці в с.Рясне-Руське Львівської області не здійснювала вилучення земель із державної форми власності, не відмовлялась від права постійного користування цією ділянкою. Водночас, земельна ділянка з кадастровим номером 4625887500:04:001:1473 була передана у власність відповідачу для ведення особистого селянського господарства без прийняття рішення про зміну цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, на яку посилається позивач та її представник, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Главою 29 ЦК України визначено такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов). Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності, зокрема право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст.387 ЦК України) та від добросовісного набувача (ст.388 ЦК України). Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першоюстатті 388 ЦК України. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений, як фактично, тобто повернення його у фактичне володіння, так і у власність цієї особи. При цьому у випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні або поновленні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі№367/2022/15-ц (провадження №14-376цс18) наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387,388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що доводи Франківської окружної прокуратури міста Львова яка діє в інтересах Львівської районної державної адміністрації є доведеними та обґрунтованими, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі. Витребувати із незаконного володіння [PERSON] , ІПН: [NUMBER] на користь держави в особі Львівської районної державної адміністрації (ЄДРПОУ 44046683) земельну ділянку кадастровий номер 4625887500:04:001:1473 площею 0,0406 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2222327546258, номер запису про право власності 39199796), що розташована в смузі відведення залізниці та фактично належать до земель залізничного транспорту. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, то суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3 028грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved