Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» (в особі представника Микитенка В.Д.), за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в загальному розмірі 20 327,27 грн. та понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позивач свої вимоги мотивує тим, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є суб`єктом господарювання, який починаючи з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області. Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] на підставі Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, статей 633-634, 642 ч. 2 ЦК України, укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 за адресою: [ADDRESS] та відкрито особистий рахунок № [NUMBER] . За період з 01.12.2020 р. по 31.07.2025 р. відповідачем було спожито електричну енергію, обсяг якої складає 8830 кВт/год. на суму 20 239,04 грн. У порушення норм чинного законодавства умов договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) оплату за спожиту електроенергію відповідач не здійснює, у зв`язку із чим за період з 01.12.2020 р по 31.07.2025 р. утворилась заборгованість у розмірі 20 239,04 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. 11.09.2025 р. відповідачу [PERSON] за адресою надання послуг було надіслано письмову вимогу про сплату боргу у семиденний термін, однак відповідачем вказану вимогу було проігноровано. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості у загальному розмірі 20 327,27 грн., з яких: 20 239,04 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію, 19,34 грн. - 3% річних від суми заборгованості за період з 21.01.2021 по 23.02.2022, 68,89 грн. - сума інфляційних втрат за період з 01.02.2021 по 23.02.2022, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.66,72). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату, та час судового розгляду повідомлялась своєчасно та в установленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції засобами поштового зв`язку за останньою відомою адресою перебування - адресою надання послуг (а.с.65), а також шляхом направлення повідомлень про розгляд справи через додаток «Viber», яке відповідачем отримувалось, про що свідчить довідка про доставку повідомлення (а.с.62,69). Крім того, про розгляд судом справи відповідача було повідомлено у відповідності з ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України» (а.с.64,71). Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що у зв`язку із відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» згідно з постановою № 807 НКРЕКП від 31.07.2018 р., здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 р. у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Правонаступником у частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019 р., є ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», яке є постачальником універсальних послуг на території Запорізької області відповідно до постанови № 1268 від 26.10.2018 р. НКРЕКП та п. 13 розділу ХVІІ Закону України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до п. 8 Постанови від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в редакції станом на 01.01.2019 р., Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з п.п.1.2.15 п.1.2 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (у встановленому законодавством порядку). Також абзацом 5 п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що фактором приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії», п.1.2.8 ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник (позивач) універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору. Таким чином, між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та відповідачем [PERSON] на підставі Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, статей 633-634, 642 ч. 2 ЦК України, укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 за адресою: [ADDRESS] та відкрито особистий рахунок № [NUMBER] (а.с.12,14). Про це свідчить факт споживання відповідачем електричної енергії, що відображено у детальному стані розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію по особовому рахунку № [NUMBER] відкритому на відповідача [PERSON] (а.с.48-49). Відповідно до відповіді № 2093992 від 05.12.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої судом засобами підсистеми «Електронний суд» та долученої до матеріалів справи, відповідач [PERSON] є власником жилого будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.58). Відповідно до роздруківки по особовому рахунку № [NUMBER] , відритому за адресою: [ADDRESS] , споживачем зазначено відповідача [PERSON] на яку відкрито особовий рахунок від ОСР - № [NUMBER] , номер особового рахунку - № [NUMBER] , підтверджено споживання споживачем електричної енергії із зазначенням обсягу споживання за певний період (а.с.14, 48-49), що дає підстави вважати, що відповідач є споживачем цих послуг за вказаною адресою. Згідно п. 4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії. Пунктом 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. У порушення норм чинного законодавства умов договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) оплату за спожиту електроенергію відповідач [PERSON] не здійснює, у зв`язку із чим за період з 01.12.2020 по 31.07.2025 за спожиту електричну енергію, обсяг якої складає 8830 кВт/год., утворилась заборгованість у розмірі 20 239,04 грн., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості за спожиту електроенергію, за адресою: [ADDRESS] , долученим позивачем до матеріалів справи (а.с.48-49). Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із п. 3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Вищезазначений договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Згідно з п.п. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електроенергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Згідно з п. 4.19 ПРРЕЕ, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції під час укладення відповідного договору). За несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором (п. 4.17. ПРРЕЕ). Враховуючи вищенаведене за несвоєчасну оплату вартості спожитої електричної енергії відповідачу [PERSON] нараховано 3% річних від суми заборгованості за період з 21.01.2021 по 23.02.2022 в розмірі 19,34 грн. та інфляційні втрати за період з 01.02.2021 по 23.02.2022 в сумі 68,89 грн., що підтверджується відповідними розрахунками (а.с.50,51-52). Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] як споживач електричної енергії, яку постачає ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», в порушення вищевказаних норм діючого законодавства, не виконує свої зобов`язання щодо оплати за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.12.2020 по 31.07.2025 у розмірі 20 327,27 грн., за використану електричну енергію в обсязі 8830 кВт/год. з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, суд виходить з того, що факт постачання позивачем електричної енергії в зазначений період відповідачем не спростований, належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості суду не надано. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх обов`язків, відповідач суду не надав. Таким чином, аналізуючи надані позивачем докази у сукупності з наведеними положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно із ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,410 грн. (а.с.53).

Outcome: approved