Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача і просить суд стягнути з Фабрика на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" заборгованість за договором кредиту №22032000105602 від 10.01.2019 в розмірі 19700,07 грн, інфляційні витрати 372,39 грн, 3% річних - 60,56 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Розгляд справи просить проводити без участі представника ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС". Відповідачка відзив не подала, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. 10.01.2019 року між позивачем та АТ "Банк Кредит Дніпро" було укладено кредитний договір №22032000105602. Відповідно до умов кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Позивачка отримала кредиту у сумі 12588,67 грн. під 56% річних строком на 24 місяці. До позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №22032000105602. Відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованість відповідачки становить: -заборгованість по тілу кредиту: 10525,33 грн. -заборгованість по відсотках: 1694,12 грн. -заборгованість по комісії: 7047,68 грн. Контррозрахунку не надано. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оскільки відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за кредитним договором не погашає, суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" заборгованість за договором кредиту №22032000105602 в розмірі 12219,45 грн., яка складається з 10525,33 грн. основний борг та 1694,12 грн. відсотки. На підставі ст.625ч.2 ЦК України з відповідачка також стягують інфляційні витрати та 3% річних за період прострочення основного зобов`язання з 15.12.2021 по 23.02.2022 за 70 днів прострочення 372,39 грн. та 60,56 грн. відповідно. Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 12652,40 грн. (12219,45+372,39+60,56) Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 3000,00 грн., то суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Кеню Денисом Васильовичем було укладено договір про надання правової допомоги № 4345613 від 02.01.2025 року. Відповідно до п.п. 1.1 договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. На підтвердження надання правової допомоги позивачем було надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, Із змісту п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України вбачається, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, а також їх документального обґрунтування. Позивач надав усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" витрати на професійну правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам (64,22%). Щодо умов договору про стягнення з відповідача комісії 7047,68 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1.2 Договору, комісія за обслуговування кредиту становить 4,7% від суми кредиту щомісяця. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне управління кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за управління кредиту без конкретного переліку які саме послуги надаються є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за управління кредиту. Ураховуючи, що фінансова установа не зазначила та не надала доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення пункту 1.2 щодо встановлення комісії 4,7% є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). На підставі викладеного,

Outcome: partial