Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків в порядку (суброгації) регресу. Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що 26.04.2024 року, о 15 год. 20 хв., гр. [PERSON] , в м. Одеса, вул. Семена Палія, буд. 122, керуючи т/з «Mitsubishi Space Star» н/з [NUMBER] , при зміні напрямку руху ліворуч не переконався у безпеці, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda» н/з [NUMBER] , котрий рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 «Правил дорожнього руху». Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/7528/24 від 27.05.2024 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси в рамках розгляду справи № 523/8064/24 від 13.08.2024 року, [PERSON] у порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху, о 16 год. 28 хв., рухаючись в м. Одесі по вул. Семена Палія, проти буд. 122, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, та керував т/з «Mitsubishi Space Star» н/з [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alkotest7510», серійний номер ARLM 0435. Результат огляду позитивний 2,62%. В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Mazda 3» н/з [NUMBER] , яким керував та який належить [PERSON] . Автомобіль, яким керував відповідач марки «Mitsubishi Space Star» н/з [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «Вусо» на підставі Полісу № 214656710 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.05.2023 року. Враховуючи наявність у відповідача полісу, власник пошкодженого автомобіля звернувся до ПрАТ «СК «Вусо» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Вартість матеріального збитку автомобіля марки «Mazda 3» н/з [NUMBER] згідно Страхового акту № 2362151-1 від 04.06.2024 року становила 16778,95 грн. ПрАТ «СК «Вусо» було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] в розмірі 16778,95 грн. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси у справі 523/8064/24 від 13.08.2024 року встановлено, що [PERSON] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим у ПрАТ «СК «Вусо» виникло право зворотної вимоги до відповідачів, оскільки власником «Mitsubishi Space Star» н/з [NUMBER] є [PERSON] , яка передала вищевказаний транспортний засіб [PERSON] 26.12.2024 року між ПрАТ «СК «Вусо» та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 26/12/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № 214656710 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.05.2023 року. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь ФОП [PERSON] витрати, пов`язані із завданою шкодою в порядку регресу у розмірі 16778,95 грн., сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн., 49 грн. 42 коп. за виготовлення адміністративних матеріалів, а також витрати на правову допомогу у розмірі 12793,30 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17.09.2025 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Позивач ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду додаткові пояснення у справі в яких вказує на те, що жодною нормою закону або договору не передбачено, що у разі вчинення дорожньо-транспортної пригоди водієм, який не є власником та страхувальником цивільно-правової відповідальності та перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, власник транспортного засобу та страхувальник цивільно-правової відповідальності несе солідарну відповідальність з таким водієм. За встановлених обставин страховик має право на подання регресного позову безпосередньо до водія транспортного засобу. [PERSON] вказує на те, що вранці 26.04.2024 року [PERSON] звернувся до неї із проханням надати йому автомобіль для того, щоб він зміг поїхати на дачу, де перебував його батько та привезти останнього у місто. При цьому, [PERSON] був абсолютно тверезим, не мав жодних ознак алкогольного сп`яніння, не виражав наміру вживати алкогольні напої, у зв`язку із чим [PERSON] не мала жодних розумних підстав припускати, що він може повести себе настільки безвідповідально, дійти стану сп`яніння та вчинити дорожньо-транспортну пригоду за кермом її автомобіля. Окрім того, просив суд проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за вказаною адресою відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, 26.04.2024 року, о 15 год. 20 хв., гр. [PERSON] , в м. Одеса, вул. Семена Палія, буд. 122, керуючи т/з «Mitsubishi Space Star» н/з [NUMBER] , при зміні напрямку руху ліворуч не переконався у безпеці, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda» н/з [NUMBER] , котрий рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Причиною дорожньо транспортної пригоди стало порушення [PERSON] вимог п. 10.1 ПДР. З наявної в матеріалах справи копії Постанови Суворовськогое районного суду м. Одеси від 27.05.2024 року у справі № 522/7528/24 вбачається, що громадянина [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України за результатами вказаної дорожньо транспортної пригоди та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси в рамках розгляду справи № 523/8064/24 від 13.08.2024 року, [PERSON] у порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху, о 16 год. 28 хв., рухаючись в м. Одесі по вул. Семена Палія, проти буд. 122, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, та керував т/з «Mitsubishi Space Star» н/з [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alkotest7510», серійний номер ARLM 0435. Результат огляду позитивний 2,62%. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Mazda 3» н/з [NUMBER] , яким керував та який належить [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] . Судом встановлено, що автомобіль, яким керував відповідач [PERSON] марки «Mitsubishi Space Star» н/з [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «Вусо» на підставі Полісу № 214656710 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.05.2023 року. Власником автомобіля марки «Mitsubishi Space Star» н/з [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] . Так, 21.05.2024 року [PERSON] , з метою відшкодування заподіяної шкоди, звернулась до ПрАТ «СК «Вусо» із заявою про настання події та виплату страхового відшкодування, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією даної заяви. Вартість матеріального збитку автомобіля марки «Mazda 3» н/з [NUMBER] згідно Страхового акту № 2362151-1 від 04.06.2024 року становила 16778,95 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного документа. ПрАТ «СК «Вусо» було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] в розмірі 16778,95 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Платіжної інструкції в національній валюті № 33547 від 04.06.2024 року. 26.12.2024 року між ПрАТ «СК «Вусо» та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 26/12/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № 214656710 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.05.2023 року. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору № 26/12/2024 про відступлення права вимоги та Додатком № 1 до Договору № 26/12/2024 про відступлення права вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Таким чином, до ФОП [PERSON] перешло право вимоги щодо стягнення у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № 214656710 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.05.2023 року. Згідно приписів абз. «А» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси у справі 523/8064/24 від 13.08.2024 року встановлено, що [PERSON] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, на думку сторони позивача, у ПрАТ «СК «Вусо» виникло право зворотної вимоги до відповідачів, оскільки власником «Mitsubishi Space Star» н/з [NUMBER] є [PERSON] , яка передала вищевказаний транспортний засіб [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно пункту 2.2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Аналіз змісту наведеного пункту Правил дорожнього руху і частини другої статті 1187 ЦК України у їх взаємозв`язку приводить до висновку, що коли особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником, то саме ця особа є володільцем транспортного засобу і буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стороною відповідача було подано до суду письмові пояснення в яких вказує на те, що вранці 26.04.2024 року [PERSON] звернувся до [PERSON] із проханням надати йому автомобіль для того, щоб він зміг поїхати на дачу, де перебував його батько та привезти останнього у місто. При цьому, [PERSON] був абсолютно тверезим, не мав жодних ознак алкогольного сп`яніння, не виражав наміру вживати алкогольні напої, у зв`язку із чим [PERSON] не мала жодних розумних підстав припускати, що він може повести себе настільки безвідповідально, дійти стану сп`яніння та вчинити дорожньо-транспортну пригоду за кермом її автомобіля. Суд констатує, що матеріали справи не містять жодного належного доказу, який би підтверджував той факт, що на момент передачі автомобіля [PERSON] відповідач [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння, що свідчило про те, що власник автомобіля свідомо передала такий для користування особі, яка у зв`язку із перебуванням в стані алкогольного сп`яніння не мала права керувати таким транспортним засобом. Враховуючи вищевикладене, закон не передбачає право страховика на звернення з регресною вимогою до власника транспортного засобу лише з підстави належності йому такого транспортного засобу, якщо останній не є особою, яка керувала транспортним засобом у стані сп`яніння та безпосередньо вчинила шкоду. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом із тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутності визначених процесуальним законом підстав для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки, судом встановлено, що [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом не керувала, доказів її вини у спричиненні шкоди чи наявності інших передбачених законом підстав для покладання на неї регресної відповідальності позивачем не надано, позов у частині задоволення позовних вимог про стягнення із Замлачної завданих збитків в порядку регресу не підлягає. Враховуючи, що позов у частині стягнення із власника завданих збитків в порядку регресу підлягає відмові, питання щодо витрат на правову допомогу та судових витрат підлягає вирішенню окремо, з урахуванням того, що [PERSON] була неналежним відповідачем, що виключає солідарне стягнення таких витрат. Водночас, вимоги позивача до водія [PERSON] як винної особи є обґрунтованими та підлягають задоволенню в межах виплаченого страхового відшкодування. Згідно приписів до ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме із відповідача [PERSON] підлягає стягненню у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування в розмірі 16778,95 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи. Суд констатує, що в матеріалах справи наявний Договір про надання правової (правничої) допомоги № 88 від 01.02.2024, укладений між ФОП [PERSON] та адвокатом Трикоз Д.Є. та Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги, з якого вбачається, що вартість юридичних послуг складає 12793,30 грн. У розумінні умов частин четвертої шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21. Водночас, у ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: partial