Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

28 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (надалі також позивач, ТОВ «Факторинг Партнерс») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за договором № 2162331 від 22 липня 2021 року в розмірі 22960 грн 00 коп. Після отримання відповіді від Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області на запит суду про зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] (а.с. 93), суд своєю ухвалою від 10 грудня 2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 94). Ухвалою суду від 21 січня 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» посилалось на те, що 22 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (надалі також ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі з використанням електронного підпису, який відповідач відтворила шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на номер її мобільного телефону. Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 7000 грн 00 коп.; строк кредиту: 30 днів. Позивачем зазначено, що за користування кредитними коштами здійснювалось нарахування процентів на умовах, передбачених кредитним договором. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості в повному обсязі, відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за процентами. 05 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі також ТОВ «ФК ««Європейська агенція з повернення боргів») укладено договір факторингу № 05052023, відповідно до якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором № 2162331. У подальшому, 23 травня 2024 року між ТОВ «ФК ««Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 23/05/24, відповідно до якого ТОВ «ФК ««Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 2162331 від 22 липня 2021 року, що був укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги, в тому числі, і до відповідача в сумі 22960 грн 00 коп., що складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в сумі 7000 грн 00 коп. та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 15960 грн 00 коп. На даний час, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 96). У прохальній частині позовної заяви позивач просив здійснювати розгляд справи за відсутності його представника. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с. 5-зі звороту). Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала. Згідно з інформацією Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 93). Судова повістка на 21 січня 2026 року разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10 грудня 2025 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов,направлялись на зареєстровану адресу відповідача, однак повернулись до суду ізвідміткою поштового відділення - «адресат відсутній за вказаною адресою» від 25 грудня 2025 року (а.с. 97-100). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд дійшов висновку про те, що відповідач є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду від 10 грудня 2025 року вважається такою, що вручена відповідачу. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10 грудня 2025 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Оскільки, судова повістка є такою, що вручена відповідачу та враховуючи неподання нею відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 22 липня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі договір), який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 69-75). Згідно з пунктами 1.2.-1.3. договору передбачено, що на умовах, встановлених Договором Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7000 грн 00 коп. Відповідно до пункту 1.3. договору строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Згідно з підпунктами 1.4.1.-1.4.2. пункту 1.4. Розділу 1, тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка 1,90 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в пункті 1.3. цього Договору. Знижена процентна ставка 0,38 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в пункті 1.3. цього Договору Відповідно до пункту 1.5. договору 1.5. орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 24079.41% річних; за зниженою ставкою 271.91% річних. Згідно за пунктом 1.6. договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 10 990,00 грн; за зниженою ставкою 7 798,00 грн. Відповідно до пункту 2.1. договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з пунктом 3.1. договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до пункту 3.3. договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.4 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Клієнт розуміє та надає згоду Товариству, що використання зниженої процентної ставки відповідно до пп.1.4.2. Договору залежить від того чи отримає Клієнт індивідуальну знижку від Товариства на стандартну процентну ставку, та у випадку такого отримання Клієнт погоджується, що застосування зниженої ставки є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов Договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим Договором виконуються автоматично за домовленістю Сторін, та не вимагають підписання Сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього Договору. Згідно з підпунктом 4.1.1. пункту 4.1. договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін Клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткового договору до Договору. Відповідно до підпунктів 4.2.1.-4.2.2. пункту 4.2. договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів. Згідно з підпунктом 4.2.3. пункту 4.2. договору сторони погодили, що: за користування кредитом в період автопролонгації нараховування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 Договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1. Договору. Підпунктом 4.2.5. пункту 4.2. договору визначено, що загальна кількість атовпролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. Договір № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22 липня 2021 року містить електронний підпис від імені [PERSON] (а.с. 75-зі звороту). Судом встановлено, що ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 2162331 від 22 липня 2021 визначена в додатку № 1 до кредитного договору № 2162331 від 22 липня 2021 року (а.с. 42). Також, електронним підписом [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 52-53), відповідно до якого сума кредиту 7000 грн 00 коп., строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 693,50% річних (1,90 % в день), знижена процентна ставка 138,70% річних (0,38% в день) (застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадку пролонгації до дати пролонгації, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема протягом строку кредиту (+3 дні) здійснено повне погашення заборгованості або пролонгацію строку кредиту). Підписавши 22 липня 2021 року договір № 21623312 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, [PERSON] взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним. В подальшому, 11 серпня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до договору № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі додатковий договір), який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 54). Відповідно до пункту 3 додаткового договору зазначено, що сторони за цим додатковим договором погоджують наступні умови продовження користування кредитом: строк користування кредитом за договором продовжується на строк: 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 11.09.2021. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1. цього додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього додаткового договору складає: 24079,41% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату кладення цього додаткового договору складає: 10990 грн. Вказано, що у всьому іншому, що не визначено у цьому додатковому договорі, сторони керуються умовами договору. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за додатковим договором від 11.08.2021 до договору про споживчий кредит № 2162331 від 22 липня 2021 визначена в додатку № 1 містить електронний підпис [PERSON] (а.с. 57). Електронним підписом [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту до додаткового договору від 11.08.2021 (а.с. 59-61). Також, 14 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до договору № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі додатковий договір), який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 55). Відповідно до пункту 3 додаткового договору зазначено, що сторони за цим додатковим договором погоджують наступні умови продовження користування кредитом: строк користування кредитом за договором продовжується на строк: 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 15.10.2021. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1. цього додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього додаткового договору складає: 24079,41% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату кладення цього додаткового договору складає: 10990 грн. Вказано, що у всьому іншому, що не визначено у цьому додатковому договорі, сторони керуються умовами договору. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за додатковим договором від 14.09.2021 до договору про споживчий кредит № 2162331 від 22 липня 2021 визначена в додатку № 1 містить електронний підпис [PERSON] (а.с. 57-зі звороту). Електронним підписом [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту до додаткового договору від 14.09.2021 (а.с. 61-62). Крім, цього, 15 жовтня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до договору № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі додатковий договір), який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 56). Відповідно до пункту 3 додаткового договору зазначено, що сторони за цим додатковим договором погоджують наступні умови продовження користування кредитом: строк користування кредитом за договором продовжується на строк: 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 15.11.2021 Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1. цього додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього додаткового договору складає: 24079,41% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату кладення цього додаткового договору складає: 10990 грн. Вказано, що у всьому іншому, що не визначено у цьому додатковому договорі, сторони керуються умовами договору. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за додатковим договором від 15.10.2021 до договору про споживчий кредит № 2162331 від 22 липня 2021 визначена в додатку № 1 містить електронний підпис [PERSON] (а.с. 58). Електронним підписом [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту до додаткового договору від 15.10.2021 (а.с. 63-64). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2162331 від 22 липня 2021 року, станом на 05 травня 2023 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Лінеура Україна» склала 22960 грн 00 коп., з якої тіло кредиту 7000 грн 00 коп., проценти за користування кредитом 15960 грн 00 коп. (а.с. 9-13). Встановлено, що факт отримання коштів [PERSON] підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» за вих. № 38645-0403 від 04.03.2024, відповідно до якого вбачається, що 22.07.2021 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 7000 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 98903324 (а.с. 68). Крім цього, факт отримання коштів [PERSON] підтверджується інформацією ТОВ «Лінеура України», відповідно до якої підтверджено зарахування кредитних коштів на банківську картку клієнта, право вимоги за яким було спочатку передано ТОВ «ФК ««Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 05052023 від 05.05.2023, а в подальшому - ТОВ «Факторинг Партнерс», відповідно до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024, зокрема: боржнику [PERSON] , перераховано кредитні кошти в сумі 7000 грн 00 коп. за кредитним договором 2162331 через платіжну систему IPay 22.07.2021, ID транзакції 98903324 (а.с. 8). Таким чином, ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Судом встановлено, що 05 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 05052023, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 15-16). 05 травня 2023 року Клієнтом та Фактором підписаний акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 05052023 від 05 травня 2023 року (а.с. 17). Відповідно до Витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 05052023 від 05 травня 2023 року реєстру боржників від 05 травня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 05052023 у загальному розмірі 22960 грн 00 коп., із яких 7000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15960 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 18-20). В подальшому, встановлено, що 23 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 23/05/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» передає (відступає), а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників (а.с. 21-25). Відповідно до пункту 1.1. Договору факторингу № 23/05/24 від 23 травня 2024 року, за цим Договором Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. 23 травня 2024 року Клієнтом та Фактором підписаний акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу № 23/05/24 від 23 травня 2024 року (а.с. 32) та акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованостей в електронному вигляді за Договором факторингу № 23/05/24 від 23 травня 2024 року (а.с. 33). Відповідно до витягу з реєстру заборгованостей № 5 до договору факторингу № 23/05/24 від 23 травня 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі загальному розмірі 22960 грн 00 коп., із яких 7000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15960 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 34-36). 20 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено додаткову угоду № 1 до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024, відповідно до якої внесено зміни до реєстру заборгованостей № 5 від 23.05.2024 (а.с. 29-30). Згідно з платіжною інструкцією ТОВ «Факторинг Партнерс» здійснило оплату ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за відступлення прав вимоги (а.с. 31). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 2162331 від 22 липня 2021 року, за період з 05.05.2023 по 05.11.2025 за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 22960 грн 00 коп. (а.с. 14). Позивачем зазначено, що заходи досудового врегулювання спору не здійснювались. Проаналізувавши вказані документи, суд встановив, що первинний кредитор свої зобов`язання відповідно до договору № 2162331 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 22960 грн 00 коп., що складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в сумі 7000 грн 00 коп. та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 15960 грн 00 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між 22 липня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 7000 грн 00 коп. на 30 днів, з можливістю пролонгації та автопролонгації, відповідно до умов договору. Як вбачається зі змісту кредитного договору шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідач прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» про перерахування суми кредиту та інформації ТОВ «Лінеура України» (а.с. 8) грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача. В подальшому, між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено додаткові договори до договору № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, які були підписані електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, зокрема, 11 серпня 2021 року (а.с. 54), 14 вересня 2021 року (а.с. 55), 15 жовтня 2021 року (а.с. 56), відповідно до яких було продовжено строк користування кредитом. Відповідно до додаткових угод остатньою датою повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом є 15 жовтня 2021 року. Як вбачається з матеріалів справи відбулась автопролонгація договору № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22 липня 2021 року на підставі підпункту 4.2.5. пункту 4.2. договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 7000 грн 00 коп., не сплатив заборгованість за відсоткамив сумі 15960 грн 00 коп. Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів відповідачем не надано. З розрахунку заборгованості за договором № 2162331 від 22 липня 2021 року, вбачається, що за період з 05.05.2023 по 05.11.2025 заборгованість відповідача у загальному розмірі склала 22960 грн 00 коп. (а.с. 14). ТОВ «Факторинг Партнерс» на підставі Договору факторингу № 05052023 від 05 травня 2023 року набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, отримало право вимоги до [PERSON] відносно заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до витягу з реєстру заборгованостей № 5 до договору факторингу № 23/05/24 від 23 травня 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі загальному розмірі 22960 грн 00 коп., із яких 7000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15960 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 34-36). 20 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено додаткову угоду № 1 до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024, відповідно до якої внесено зміни до реєстру заборгованостей № 5 від 23.05.2024 (а.с. 29-30). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, відповідачем не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за договором № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, що складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в сумі 7000 грн 00 коп. та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 15960 грн 00 коп. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором № 2162331 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, у загальному розмірі 22960 грн 00 коп., що складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в сумі 7000 грн 00 коп. та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 15960 грн 00 коп. Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявив, належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надав, власний розрахунок не надав. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. (а.с. 7). Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача по справі [PERSON] у розмірі 2422 грн 40 коп. на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс». Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року (а.с. 45-47), прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» із зазначенням виду послуг та ціни роботи (а.с. 49), заявку на надання юридичної допомоги № 412 від 01 жовтня 2025 року (а.с. 50), в якій вказано про надання наступних правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням ТОВ «Факторинг Партнерс»: надання усної консультації з вивченням документів - 4000 грн (дві години роботи), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000 грн 00 коп. (три години роботи) (а.с. 50), витяг з акту № 21 про надання юридичної допомоги від 31 жовтня 2025 року (а.с. 51). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved