Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів утримуваних з нього на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказав, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30.12.2024 року у справі №766/13000/24 стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 20 тис. грн. щомісячно, з подальшою індексацією розміру аліментів, з 07.08.2024 року і до досягнення донькою повноліття. Наразі відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа за вищевказаним рішенням суду та наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 196129,00 грн. Вказав, що наразі він знятий з обліку та не працює у компанія «НСМ Крю Менеджмент», не має можливості працювати за фахом моряка та робота моряком в минулому ніяк не свідчить про наявність у нього матеріальної можливості сплачувати аліменти у розмірі 20 тис. грн. на місяць. Станом на день подання позову, він перебуває за кордоном, відповідачка з дитиною в м. Одеса. Наразі його непрацездатний батько та непрацездатна мати знаходяться за кордоном із-за військової агресією Російської Федерації та веденням в Україні режиму воєнного стану від 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», які також перебувають на його утриманні. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 23.07.2025 року представником позивача через Електронний суд подано клопотання про долучення доказів. 23.07.2025 року представником відповідачки через Електронний суд подано відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позову. Вказала, що задовольняючи позовні вимоги частково, Херсонський міський суд Херсонської області при розгляді справи про стягнення аліментів, виходив з того, що [PERSON] має мінливий заробіток та не має постійного місця працевлаштування (з огляду на специфіку професії моряка), а [PERSON] не доведено, що Позивач має можливість стабільно сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Тож за таких обставин, вважала підтвердженою можливість Позивача сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки та достатній рівень заробітку (доходу) [PERSON] для сплати аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000,00грн. щомісячно. Надана суду довідка про працевлаштування з листопада 2024 року у ТОВ «Кодру Фешн» (Республіка Молдова) не спростовує встановлені обставини щодо професії [PERSON] як моряка та отримання ним протягом періоду з 26 червня 2023року по 08 грудня 2023 року доходу у розмірі 13300,00 дол. США/ місяць, адже надані [PERSON] копії трудових договорів/контрактів у повній мірі узгоджуються з записами у його послужній книжці моряка. Судом першої та другої інстанції зазначено, що надана стороною Позивача довідка про працевлаштування [PERSON] з 06 листопада 2024 року в ТОВ «Кодру Фешн» на посаді оператора/програміста, з огляду на відсутність постійного місця роботи, підтверджує можливість Позивача працювати між рейсами. Але дійсне працевлаштування Позивача у ТОВ «Кодру Фешн» є не доведеним фактом, так як громадянам України, які планують працевлаштуватися в Молдові не можуть легально працевлаштуватися в країні без необхідності отримання дозволу на тимчасове проживання, за умови реєстрації в місцевому відділенні Національного агентства зайнятості. Якщо людина не отримала статусу тимчасового захисту, їй потрібен офіційний дозвіл на роботу в Молдові, який можна оформити через роботодавця. Процес отримання цього дозволу складніший і вимагає додаткових документів, включно з договором із роботодавцем і доказами правового статусу в країні. Тож маючи великий стаж праці з 2019 року позивача на посаді капітана, який підтверджуються наданими Позивачем переведена та завірена нотаріально послужна книжка моряка наводять на сумніви щодо дійсного працевлаштування не за своєю спеціальністю. Надана до позовної заяви довідка про те, що [PERSON] наразі не працює та не є на обліку в компанії «НСМ КРЮ Менеджмент», не спростовує факт того, що він не працює на іншій компанії, так як він сам вирішує коли і з ким підписувати контракт. А ця довідка саме і підтверджує, що на момент подачі позовної заяви про стягнення аліментів Позивач працював на посаді капітана та отримував заробітну плату. Твердження представника Позивача, що батько [PERSON] не спілкується з донькою [PERSON] є недостовірною інформацією так як він телефонує і дитина спілкується з ним в режимі відеоконференції. Також [PERSON] за проханням бабусі та дідуся та самого [PERSON] з 12.07.2025 року привезла до них в Болгарію доньку [PERSON] для спілкування з рідними. 30.07.2025 року представником відповідачки через Електронний суд подано клопотання про долучення доказів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 22.01.2026 року представником відповідачки через Електронний суд подано клопотання про долучення доказів. В судове засідання сторони не прибули, в матеріалах справи наявні заяви представників сторін про розгляд справи у відсутність. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30.12.2024 року у справі №766/13000/24 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 20 тис. грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 07 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням суду встановлено, що з довідки ТОВ «Кодру Фешн» від 06.11.2024 року встановлено, що [PERSON] був прийнятий на роботу з 06.11.2024 на посаду оператора/ програміста з заробітною платою 5000 леїв та працює по теперішній час. Долучені до позову докази дають суду підстави дійти висновку, що відповідач має мінливий заробіток та не має постійного місця працевлаштування (з огляду на специфіку професії моряка), крім того позивачем не доведено, що відповідач має можливість стабільно протягом року сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. В той же час, надана відповідачем довідка про працевлаштування з листопада 2024 року у ТОВ «Кодру Фешн» жодним чином не спростовує встановлені судом обставини щодо професії відповідача як моряка та отримання ним протягом 26.06.2023 - 08.12.2023 року доходу у розмірі 13300,00 дол. США/ міс, адже надані позивачкою копії трудових договорів/ контрактів у повній мірі узгоджуються з записами у послужній книжці моряка. Крім того, надана довідка стороною відповідача, про працевлаштування відповідача з 06.11.2024 року на посаду оператора/програміста, з огляду на відсутність постійного місця роботи, підтверджує можливість відповідача працювати між рейсами. За обставинами цієї справи, суд вважає підтвердженими обставини про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання свої малолітньої доньки та достатній рівень заробітку (доходу) для сплати аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 20000,00 грн. щомісячно. Таким чином, суд, встановивши фактичні обставини справи, наявність у сторін малолітньої доньки, відсутність між сторонами домовленості щодо розміру участі обох батьків в її утриманні, діючи виключно в найкращих інтересах дитини, виконуючи обов`язок якнайкращого забезпечення її права на належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку і на збереження достойного рівня життя до досягнення дитиною повноліття, враховуючи відсутність даних та належних та допустимих доказів про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, батьків та відсутність доказів про систематичність надання такої допомоги добровільно, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявного обов`язку у відповідача матеріально утримувати свою дитину та вважає справедливим та законним присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000, 00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 07 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Херсонського апеляційного суду від 09.04.2025 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30.12.2024 року залишено без змін. Постановою встановлено, що з довідки №156 ТОВ «Кодру Фешн» (Республіка Молдова) від 06 листопада 2024 року встановлено, що відповідач [PERSON] з 06 листопада 2024року прийнятий на посаду оператора/ програміста з заробітною платою 5000,00 леїв (а.с.171-173). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта індексний номер інформаційної довідки 389021838 від 31 липня 2024 року [PERSON] є власником: квартири [ADDRESS] , з 22 грудня 2020 року; квартири [ADDRESS] з 19 травня 2020 року (а.с.100). За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно довідки «НМС Крю Менеджмент» від 22.04.2025 оку [PERSON] наразі знятий з обліку та не працює у компанія. За розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за період з 07.08.2024 р. по 31.05.2025 р., заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] станом на 10.06.2025 року складає 196129,00 грн. Згідно копії наказу №95 «Про звільнення» ТОВ «Кодру Фешн», [PERSON] звільнений з посади з 24.06.2025 р. за власним бажанням на підставі ст. 85 ч. 1 Трудового кодексу Республіки Молдова. Долучені представником відповідачки до відзиву копії квитанцій про здійснення транзакцій переказів коштів у 2018 -2024 роках судом до уваги не приймаються, оскільки не стосуються підстав та предмету позову, який поданий у 2025 році. Згідно долученого представником відповідачки копії контракту працевлаштування 1.1, останній укладено між СС PARTNERS EAS та [PERSON] про те, що роботодавець наймає працівника на посаду Консультанта з питань логістики та розвитку бізнесу. Працівник приступає до роботи 17.09.2025 року. Цей контракт залишається чинним до його розірвання будь-якою зі сторін відповідно до трудового законодавства Парагваю. Працівник отримує щомісячну заробітну плату в розмірі 50000000 парагвайських гуарані, приблизно 7 тис. доларів США. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові зазначає, що у нього змінився матеріальний стан, зокрема, що він був звільнений з роботи. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішені вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач жодним чином не зазначає про зміну свого матеріального стану, зокрема щодо його погіршення, перебування на його утриманні батьків, здійснення витрат щодо їх утримання, неотримання будь-якого доходу тощо. Позивачем жодних належних, достатніх, допустимих доказів свого тяжкого матеріального стану суду не надано, посилання на його працевлаштування у ТОВ «Кодру Фешн», а в процесі розгляду справи звільнення його з вказаного підприємства судом до уваги, як підстава для зменшення розміру аліментів, не може бути прийнята, оскільки обставини щодо вказаного працевлаштування позивача та взагалі його майновий стан були предметом дослідження в межах розгляду справи про стягнення аліментів. Жодних нових доказів тяжкого матеріального стану позивачем суду не надано. Більш того, долучений представником відповідачки контракт свідчить про те, що з 17.09.2025 року [PERSON] працевлаштований та отримує заробітну плату в розмірі приблизно 7 тис. доларів США на місяць, що в перерахунку в національну валюту України (1 долар США 43,25 грн) станом на день розгляду справи складає 302750,00 грн. Відповідачем жодним чином не спростовані доводи сторони відповідачки про його працевлаштування. Оскільки позивачем жодних належних, достатніх, допустимих доказів погіршення свого майнового стану з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів (30.12.2024 року) суду не надано, а надані докази були предметом дослідження при розгляді справи про стягнення аліментів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України, з врахуванням відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача, відповідачкою про наявність судових витрат не заявлено. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 22 січня 2026 року. На підставі викладеного, ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed