Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (далі - позивач, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС") звернулося у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 13 квітня 2021 року між ТОВ "Маніфою" та відповідачем було укладено договір №2113540, у відповідності до якого відповідач отримав позику. 11 серпня 2021 року між ТОВ "Маніфою" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір № 11-08/2021, у відповідності до якого ТОВ "Маніфою" передало (відступило) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" належні йому права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором № 2113540. Разом з тим, 23 травня 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2113540. Крім того, 01 травня та 02 травня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та відповідачем укладено договори №2112124204223 та № 2112236140480, відповідно до умов яких відповідачу видано кредити. 01 грудня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір № 1-12, у відповідності до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" передало (відступило) ТОВ "Вердикт Капітал" належні йому права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договорами №2112124204223 та № 2112236140480. У свою чергу ТОВ "Вердикт Капітал" відповідно до договору № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року передало (відступило) ТОВ "Коллект центр", яке в подальшому передало (відступило) ТОВ "Факторинг Партнерс" відповідно до договору № 18-02/25 від 18.02.2025, належні йому права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договорами №2112124204223 та № 2112236140480. Всупереч умовам вищевказаних кредитних договорів відповідач не виконав своїх зобов`язань, заборгованість не погасив. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за зазначеними кредитними договорами на загальну суму 44535,08 грн, а також понесені судові витрати. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача в поданій позовній заяві зазначила, що просить розгляд справи проводити без участі їх представника, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі та відзив на позов не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково. Так, 13 квітня 2021 року між відповідачем та ТОВ "Маніфою" укладено позики №2113540, відповідно до умов якого фінансова установа зобов`язалась передати позичальнику [PERSON] у власність грошові кошти (позику) в сумі 1000,00 грн строком на 27 днів - до 10 травня 2021 року. В свою чергу відповідач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики), сплатити проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору на умовах повернення, платності та строковості у національній валюті. Додатком № 1 до вищевказаного договору сторони погодили графік платежів. Відповідач підтвердив, що він, зокрема: отримав в чіткій та зрозумілій формі інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно Закону України "Про захист прав споживачів" та Закону України "Про захист персональних даних"; вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики, правилами надання фінансових послуг, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "Маніфою", які є невід`ємною частиною договору (п. 8.3 договору позики). Крім того, 01 травня 2021 року відповідач звернувся до ТОВ "Служба миттєвого кредитування" із заявою-анкетою для отримання кредиту, ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "Служба миттєвого кредитування", що розміщені на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, та погодившись з ними. Того ж дня, 01 травня 2021 року, відповідач був ознайомлений із паспортом споживчого кредиту. 01 травня 2021 року відповідач акцептував оферту, і між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та відповідачем було укладено договір про надання фінансових послуг № 2112124204223, у відповідності до умов якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" зобов`язалось надати відповідачу кредит в сумі 1000,00 грн, орієнтовний строк повернення кредиту - 17 днів з моменту отримання кредиту, граничним строком кредитування 1 рік. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов кредитного договору. Зокрема розмір процентів за користування кредитом і порядок їх нарахування сторони правочину узгодили в п. 1.4. вищевказаного договору. Додатком № 2 до вищевказаного договору сторони погодили графік платежів. Підписуючи вищевказаний договір, відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "Служба миттєвого кредитування", текст яких розміщений на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua (п. 4.1. договору). Також відповідач підтвердив, що до укладення цього договору від товариства він отримав: інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію, що міститься у ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"; підписаний сторонами екземпляр договору, графіку платежів, паспорт кредиту (п. 4.9. договору). Також, 02 травня 2021 року відповідач звернувся до ТОВ "Служба миттєвого кредитування" із заявою-анкетою для отримання кредиту, ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "Служба миттєвого кредитування", що розміщені на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, та погодившись з ними. Того ж дня, 02 травня 2021 року, відповідач був ознайомлений із паспортом споживчого кредиту. 02 травня 2021 року відповідач акцептував оферту, і між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та відповідачем було укладено договір про надання фінансових послуг № 2112236140480, у відповідності до умов якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" зобов`язалось надати відповідачу кредит в сумі 1200,00 грн, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту, граничним строком кредитування 1 рік. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов кредитного договору. Зокрема розмір процентів за користування кредитом і порядок їх нарахування сторони правочину узгодили в п. 1.4. вищевказаного договору. Додатком № 2 до вищевказаного договору сторони погодили графік платежів. Підписуючи вищевказаний договір, відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "Служба миттєвого кредитування", текст яких розміщений на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua (п. 4.1. договору). Також відповідач підтвердив, що до укладення цього договору від товариства він отримав: інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію, що міститься у ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"; підписаний сторонами екземпляр договору, графіку платежів, паспорт кредиту (п. 4.9. договору). 11 серпня 2021 року між ТОВ "Маніфою" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 11-08/2021, у відповідності до якого ТОВ "Маніфою" передало (відступило) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" належні йому права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором позики № 2113540 від 13 квітня 2021 року. Так, згідно із п. 1.2 вищевказаного договору факторингу, підписання сторонами та скріплення їх печатками Акту прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від ТОВ "Маніфою" до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" прав вимоги заборгованості. 11 серпня 2021 року між ТОВ "Маніфою" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було складено вищевказаний акт. З Реєстру боржників вбачається відступлення ТОВ "Маніфою" ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги до боржника за договором № 2113540 від 13 квітня 2021 року. 23 травня 2024 року між ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ "Факторинг Партнерс" укладено договір факторингу № 23/05/24, у відповідності до якого ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" передало (відступило) ТОВ "Факторинг Партнерс" належні йому права вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за договором позики № 2113540 від 13 квітня 2021 року. Так, згідно із п. 5.2 вищевказаного договору факторингу, перехід прав вимоги відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимог. 23 травня 2024 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ "Факторинг Партнерс" було складено і підписано вищевказаний акт. Із Реєстру заборгованостей № 3 від 23 травня 2024 року вбачається відступлення ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги, зокрема, до боржника за договором № 2113540 від 13 квітня 2021 року. 24 травня 2024 року на виконання умов вищевказаного договору факторингу ТОВ "Факторинг Партнерс" сплатило в повному обсязі ціну продажу, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. 01 грудня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" передало (відступило) ТОВ "Вердикт Капітал" належні йому права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договорами №2112124204223 та № 2112236140480. Згідно із п. 6.1.4. вищевказаного договору факторингу, право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (додаток № 2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого Права вимоги. 03 грудня 2021 року на виконання умов вищевказаного договору факторингу ТОВ "Вердикт Капітал" сплатило фінансування, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №307600018. Із Реєстру боржників від 03 грудня 2021 року вбачається відступлення ТОВ "Служба миттєвого кредитування" ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги, зокрема, до боржника за договорами №2112124204223 та № 2112236140480. 03 грудня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал" було складено вищевказаний акт. 10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект центр" було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, у відповідності до якого ТОВ "Вердикт Капітал" передало (відступило) ТОВ "Коллект центр" належні йому права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договорами №2112124204223 та № 2112236140480. Так, згідно із п. 5.2. вищевказаного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, право вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором на набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4). 10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект центр" було складено вищевказаний акт. Із Реєстру боржників від 10 січня 2023 року вбачається відступлення ТОВ "Вердикт Капітал" для ТОВ "Коллект центр" права вимоги, зокрема, до боржника за договорами №2112124204223 та № 2112236140480. Виконання зобов`язань ТОВ "Коллект центр" перед ТОВ "Вердикт Капітал" щодо сплати ціни вищевказаного договору факторингу підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року. 18 лютого 2025 року між ТОВ "Коллект Центр" та ТОВ "Факторинг Партнерс" укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/25, у відповідності до якого ТОВ "Коллект Центр" передало (відступило) ТОВ "Факторинг Партнерс" належні йому права вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за договором №2112124204223 та № 2112236140480. Так, згідно із п. 5.2. вищевказаного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, право вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором на набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4). 18 лютого 2025 року між ТОВ "Коллект Центр" та ТОВ "Факторинг Партнерс" було складено вищевказаний акт. Із Реєстру боржників вбачається відступлення ТОВ "Коллект Центр" ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги, зокрема, до боржника за договорами №2112124204223 та № 2112236140480. Виконання зобов`язань ТОВ "Факторинг Партнерс" перед ТОВ "Коллект Центр" щодо сплати ціни вищевказаного договору факторингу підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 18 березня 2025 року. Правовою підставою заявлених ТОВ "Факторинг Партнерс" вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення. За змістом ст.525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до п.2 ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. (ч.2 ст.639 ЦК України). Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19). Аналізуючи порядок укладення договорів у цій справі суд враховує, що договори були підписані відповідачем аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про споживчий кредит підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові у справі №524/5556/19 від 12 січня 2021 року. Таким чином, у відповідача в силу наведених вище умов укладених ним договорів та положень чинного законодавства, існує обов`язок щодо повернення коштів, взятих ним у кредит. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже судом встановлено, що відповідач уклав з ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "Служба миттєвого кредитування" кредитні договори, підписавши їх одноразовим ідентифікатором, та отримав кредитні кошти. Зобов`язання за кредитними договорами він належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлений строк не повернув, унаслідок чого утворилась заборгованість. Право вимоги за вказаними вище кредитними договорами відповідно до договорів факторингу та відступлення прав вимог перейшло до позивача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту (позикою): за договором № 2113540 від 13 квітня 2021 року в сумі 1000,00 грн; за договором № 21122361640480 від 02 травня 2021 року в сумі 1200,00 грн; за договором № 2112124204223 від 01 травня 2021 року в сумі 1000,00 грн. Крім того, позивач просив суд стягнути із відповідача заборгованість по відсотках: за договором № 2113540 від 13 квітня 2021 року в сумі 2037,00 грн; за договором № 21122361640480 від 02 травня 2021 року в сумі 21466,08 грн; за договором № 2112124204223 від 01 травня 2021 року в сумі 17831,70 грн. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позивач має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у відповідності до умов кредитного договору. В разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом прийнято до уваги і строк кредитування, визначений умовами вищевказаних кредитних договорів, і порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Щодо нарахування відсотків за договором позики укладеного з первинним кредитором ТОВ "МАНІФОЮ" від 13 квітня 2021 року, суд зазначає наступне. За даними Реєстру боржників за Договором факторингу №11-08/2021 від 11.08.2021, розмір заборгованості відповідача, яка відступається, становить 3037,30 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 1000 грн, заборгованість за процентами за користування позикою на дату відступлення права вимоги 1532,00 грн, заборгованість за процентами на прострочену позику на дату відступлення права вимоги 505,00 грн За даними Реєстру боржників за Договором факторингу №23/05/24 від 23 травня 2024 року, розмір заборгованості відповідача, яка відступається, становить 3037,30 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 1000 грн, заборгованість за відсотками 2037,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У розділі 1 Договору № 2113540 від 13 квітня 2021 року зазначено, що строк дії Договору - період, на який укладається Договір позики, що починає обчислюватись з дати укладення Договору позики і спливає через три місяці після спливу строку позики. Позика відповідачу надана строком на 27 днів з кінцевим терміном повернення до 10 травня 2021 року (п. 2.3.4 Договору). У Додатку №1 до договору позики №2113540 від 13 квітня 2021 року в гарфіку нарахувань, узгоджено нарахування за користування позикою в межах строку позики та згідно з яким загальна вартість позики та процентів становить 1241,79 грн, з яких: заборгованість за позикою 1000 грн, заборгованість за відсотками 241,79 грн (проценти за користування позикою нараховані зі встановленим середньомісячним розміром процентів за користування позикою, не менше ніж 0,01 % в день). За відсутності доказів на підтвердження подальшої пролонгації договору позики №2113540 від 13 квітня 2021 року, укладеного між ТОВ "Маніфою" та відповідачем, суд вважає, що відсутні правові підстави для нарахування процентів після закінчення строку кредитування. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що нарахована позивачем сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 23.05.2024 у розмірі 1795,51 грн суперечить умовам договору, та нарахована поза межами його дії, відтак не може бути задоволена судом. З урахуванням викладеного, оскільки позивач одержав право за вказаним договором вимагати від відповідача виконання всіх грошових зобов`язань за договором позики, право вимоги за яким передано, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а стягненню підлягає заборгованість в загальному розмірі 1241,79 грн, з яких: 1000 грн - тіло кредиту та 241,79 грн - заборгованість за відсотками. Щодо нарахування відсотків за договором №2112236140480 від 02 травня 2021 року укладеного з первинним кредитором ТОВ "Служба миттєвого кредитування", суд зазначає наступне. Відповідно до пп. 1.4.1, 1.4.2 договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно з п.1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік. В Заяві-анкеті зазначено, що орієнтовний строк кредиту складає 16 днів з моменту отримання кредиту та міститься інформація щодо строку на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 1200,00 грн та сплатити проценти у розмірі 384,00 грн. В графіку платежів зазначений строк кредиту 16 днів. У Паспорті споживчого кредиту, наданий позивачем, зазначено, що строк кредитування складає 16 днів. Отже, наведене свідчить про відсутність в кредитному договорі №2112236140480 від 02 травня 2021 року чітких та зрозумілих для позичальника умов щодо реального строку кредиту та права кредитора нараховувати проценти у відповідному розмірі після закінчення строку кредитування. При цьому, за змістом положень пп. а-д п. 1.4 договору передбачено право нарахування процентів в збільшеному розмірі в разі не повернення кредиту в межах встановленого договором 16-ти денного строку (фактично відповідальність позичальника), тобто сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України щодо сплати процентів за неправомірне користування кредитом. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що нарахована позивачем сума заборгованості за відсотками у розмірі 21466,08 грн суперечить умовам договору, відтак не може бути задоволена судом. З урахуванням викладеного, оскільки позивач одержав право за вказаним договором вимагати від відповідача виконання всіх грошових зобов`язань за договором позики, право вимоги за яким передано, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а стягненню підлягає заборгованість в загальному розмірі 1584,00 грн, з яких: 1200,00 грн - тіло кредиту та 384,00 грн - заборгованість за відсотками. Щодо нарахування відсотків за договором №2112124204223 від 01 травня 2021 року укладеного з первинним кредитором ТОВ "Служба миттєвого кредитування", суд зазначає наступне. Відповідно до пп. 1.4.1, 1.4.2 договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 17 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно з п.1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік. В Заяві-анкеті зазначено, що орієнтовний строк кредиту складає 17 днів з моменту отримання кредиту та міститься інформація щодо строку на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 1000,00 грн та сплатити проценти у розмірі 340,00 грн. В графіку платежів зазначений строк кредиту 17 днів. У Паспорті споживчого кредиту, наданий позивачем, зазначено, що строк кредитування складає 17 днів. Отже, наведене свідчить про відсутність в кредитному договорі №2112124204223 від 01 травня 2021 року чітких та зрозумілих для позичальника умов щодо реального строку кредиту та права кредитора нараховувати проценти у відповідному розмірі після закінчення строку кредитування. При цьому, за змістом положень пп. а-д п. 1.4 договору передбачено право нарахування процентів в збільшеному розмірі в разі не повернення кредиту в межах встановленого договором 17-ти денного строку (фактично відповідальність позичальника), тобто сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України щодо сплати процентів за неправомірне користування кредитом. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що нарахована позивачем сума заборгованості за відсотками у розмірі 17831,70 грн суперечить умовам договору, відтак не може бути задоволена судом. З урахуванням викладеного, оскільки позивач одержав право за вказаним договором вимагати від відповідача виконання всіх грошових зобов`язань за договором позики, право вимоги за яким передано, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а стягненню підлягає заборгованість в загальному розмірі 1340,00 грн, з яких: 1000,00 грн - тіло кредиту та 3404,00 грн - заборгованість за відсотками. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ТзОВ "Факторинг Партнерс" суму заборгованості за договором № 2113540 від 13 квітня 2021 року в розмірі 1241,79 грн, № 2112236140480 від 02 травня 2021 року у розмірі 1584,00 грн, № 2112124204223 від 01 травня 2021 року у розмірі 1340,00 грн, на загальну суму 4165,79 грн. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Нормами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується: договором про надання правової допомоги №02-09/2024-5 від 02 вересня 2024 року укладеним між ТОВ "Факторинг Партнерс" (як клієнт) та адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс", заявкою №19 на надання юридичної допомоги до договору про надання правової допомоги №02-09/2024-5 від 02 вересня 2024 року, витягом з акту №9 про надання юридичної допомоги від 30 травня 2025 року, згідно якого вартість наданих адвокатом послуг становить 16000,00 грн. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" слід стягнути витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 9,40 % від ціни позову, що становить 227,71 (2422,40 грн.*9,40 %) - судового збору та 1504,00 грн (16000 грн.*9,40 %) - витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved