Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки з позовом про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 11.02.2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №2768183. Згідно з п. 1 договору позики, позикодавець зобов`язався надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у день закінчення строку позики та сплатити позикодавцеві плату від суми позики. Договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням ІТС, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію». 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №26 від 24.06.2024 року, відповідач має непогашену заборгованість за договором позики №2768183 від 11.02.2024 року в розмірі 21750,00 грн., з яких: -6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -15750,00 грн. заборгованість за відсотками; -0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч вимогам кредитного договору відповідачка не виконала свого зобов`язання, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання прав вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 25.09.2025 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останній був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідачка відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направила, хоча була повідомлена про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього кодексу. Відповідно до копії договору позики (за фіксованою процентною ставкою) №2768183 від 11.02.2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до п.2.1 договору сума позики становить 6000,00 грн. строком на 30 днів (п.2.2.), процентна ставка/день становить - 2,5% (фіксована) (п.2.3). Дата надання кредиту 11.02.2024, дата повернення кредиту (останній день) 12.03.2024, денна процентна ставка/день 1,25%, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом за день 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 4715,96%, орієнтовна загальна вартість кредиту 8250,00 грн. Договір підписано відповідачем електронним підписом з електронним ідентифікатором. До даного договору додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який також підписаний відповідачем електронним підписом з електронним ідентифікатором. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. В подальшому було укладено додаткові угоди №2 28.07.2021, №7 13.06.2022, №30 24.06.2024. Відповідно до додаткової угоди №30 від 24.06.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали додаткову угоду, умови якої діють щодо реєстру боржників №26, який передано згідно Акту прийому-передачі реєстру боржників №26 від 24.06.2024. Згідно витягу з реєстру боржників №26 від 24.06.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, загальна сума заборгованості [PERSON] становить 21750,00 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином, перехід права вимоги до позивача підтверджується доданими до позову договором факторингу та реєстром боржників. Відповідно до виписки ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» по кредитному рахунку [PERSON] його заборгованість за договором позики №2768183 від 11.02.2024 року за період з 11.02.2024 по 24.06.2024 року складає 21750,00 грн., з яких: -6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -15750,00 грн. заборгованість за відсотками. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та в Постанові КГС ВС від 25.07.2023 № 910/19891/20 вказано, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Згідно умов кредитного договору кредит надано на 30 днів, а тому останній день строку кредитування є 12.03.2024 р., тобто право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося 12.03.2024. Таким чином, за умовами кредитного договору сторони погодили строк його дії до 12.03.2024. Аналіз, наданого позивачем розрахунку про щоденні нарахування за кредитним договором, свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору, а саме до 24.06.2024. П.6 договору передбачає умови пролонгації договору шляхом укладення додаткових угод, проте доказів укладення додаткових угод на виконання даного пункту до суду не надано. А тому суд вважає, що наданий позивачем розрахунок щодо заборгованості по вказаному договору, такий, що не відповідає умовам договору. При визначенні розміру відсотків за користування кредитом, суд бере до уваги, що строк позики 30 днів, денну процентну ставку 1,25% в день, а саме 6000,00 грн. ? 1,25% ?30 = 2250,00 грн.. Враховуючи, вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial