Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

В жовтні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заріччя-2008» про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, в обґрунтування якого вказав, що він працював охоронником ТОВ «Заріччя -2008» код ЄДРПОУ:36212742 з 30.04.2025 року без укладення строкового трудового договору. Наказом №13-К від "26" вересня 2025 року він був звільнений з роботи 27 вересня 2025 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору (п.2.ст. 36 КЗПП України) (підстава звільнення). Звільнення вважає незаконним у зв`язку з тим, що він знаходився на стаціонарному лікуванні з 22.09.2025 року по 26.09.2025 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого. Також, він перебував на амбулаторному лікуванні з 27.09.2025 року по 29.09.2025 року (включно), що підтверджується медичним висновком про тимчасову непрацездатність. Відповідно до частини третьої статті 40 КЗпП не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Звільнення було під час непрацездатності, що є підставою для поновлення його на роботі. З врахуванням наведеного, позивач просить: поновити його на роботі охоронником без зброї на ТОВ «Заріччя - 2008» код ЄДРПОУ:36212742; стягнути з ТОВ «Заріччя -2008» код ЄДРПОУ: 36212742 на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з "27" вересня 2025 р. до дня поновлення на роботі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день ухвалення рішення судом. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, оскільки наказ про звільнення позивача №13-К від 26.09.2025р. був скасований, що призвело до відновлення трудових прав позивача до його звернення до суду. Позивач не довів, що після скасування наказу відповідач створив перешкоди для виконання трудових обов`язків. Отже підстав для поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу немає. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, наказом директора ТОВ «Заріччя - 2008» № 13-к від 26.09.2025р. [PERSON] охоронника без зброї було звільнено з роботи 27.09.2025 року, у зв`язку із закінченням строку трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України). [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 22.09.2025 року по 26.09.2025 року, та на амбулаторному лікуванні з 27.09.2025 року по 29.09.2025 рок, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого, медичним висновком про тимчасову непрацездатність від 27.09.2025р. Наказом директора ТОВ «Заріччя - 2008» № 14-к від 29.09.2025р. скасовано наказ № 13-к від 26.09.2025р., у зв`язку із нововиявленими обставинами, а саме перебуванням [PERSON] на лікуванні. Згідно Акту №1 від 01.10.2025 року [PERSON] відмовився від ознайомлення та підписання наказу № 14-к від 29.09.2025р., текст вказаного наказу йому було зачитано в присутності бухгалтера [PERSON] , охоронника [PERSON] , начальника відділу кадрів ТОВ "Будівельний Альянс Груп" Гученка М.Ф., юриста ТОВ "Будівельний Альянс Груп" Вакули Р.В., інженера з охорони праці ТОВ "Будівельний Альянс Груп" [PERSON] .. Вказані обставини підтверджуються: наказами директора ТОВ «Заріччя - 2008» № 13-к від 26.09.2025р., № 14-к від 29.09.2025р.; Актом №1 від 01.10.2025 року. Згідно ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до положень п.2 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що наказ №13-К від 26.09.2025р. про звільнення позивача з роботи був скасований наказом директора ТОВ «Заріччя - 2008» № 14-к від 29.09.2025р., тобто ще до його звернення до суду. Про скасування наказу №13-К від 26.09.2025р. позивачу було повідомлено 01.10.2025р., що підтверджується Актом №1 від 01.10.2025 року. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин, а також, що відповідач створює йому перешкоди для виконання трудових обов`язків після 29.09.2025 року, тобто після закінчення тимчасової непрацездатності та скасування наказу про звільнення. Враховуючи вищевикладене, оцінивши належність, допустимість та достовірність досліджених в судовому засіданні доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про поновлення на роботі, а за відсутності підстав для задоволення вимог позивача про поновлення його на роботі, відсутні підстави і для задоволення вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed