Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У вересні 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, за підсудністю з Хмельницького міськрайонниго суду Хмельницької області та просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №8273757 від 10.09.2024 року, у розмірі 29700,00 гривень, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі - 13500,00 гривень; заборгованість за відсотками у розмірі - 16200,00 гривень, а також судові витрати пов`язані з розглядом даної справи, що є предметом позовних вимог. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний Договір №8273757 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору сума кредитного договору складає 27000,00 грн., строк кредиту 360 днів. Позивач вказує, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, надав можливість відповідачу користуватись кредитними коштами надіславши на картку відповідача грошові кошти в сумі 27000,00 грн.. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не здійснював у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на дату звернення до суду становить 29700,00 гривень, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі - 13500,00 гривень; заборгованість за відсотками у розмірі - 16200,00 гривень. Ухвалою суду від 18.09.2025 року позовну заяву залишено без руху. 25.09.2025 на адресу суду надійшла заява на усунення недоліків. Ухвалою суду від 26.09.2025 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином. Крім того, відповідач був повідомлений належним чином у відповідності до ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про поважні причини своєї неявки суду він не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.09. 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір №8273757 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого, Банк надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 27000,00 грн. зі строком використання кредиту 360 днів, зі стандартною відсотковою ставкою 1% в день. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем. Крім того, факт перерахування коштів підтверджено листом від 16.05.2025 про перерахування коштів на платіжну картку відповідача, яка зазначена у кредитному договорі. ТОВ «Авентус Україна», належним чином виконував свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як убачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором №8273757 від 10.09.2024 року, відповідачем порушено умови Кредитного договору в частині погашення основної заборгованості, у зв`язку з чим виникла заборгованість, у розмірі 29700,00 гривень, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі - 13500,00 гривень; заборгованість за відсотками у розмірі - 16200,00 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус» до [PERSON] є обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням часткового задоволення позову стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати з надіслання досудової вимоги у розмірі 105,00 грн, а всього 2 527,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved