Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22007,00 та судові витрати, витрати на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.11.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 103241901, згідно з умовами якого відповідач отримав 5900 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. 31.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №90-МЛ/Т від 31.01.2023 року. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 103241901 від 03.11.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого має заборгованість на загальну суму 22007,00 грн., яка складається з наступного: 5900 грн. просторочена заборгованість за сумою кредиту; 15812 грн. просторочена заборгованість за сумою відсотків; 295 грн. - просторочена заборгованість за комісією за видачу кредиту. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте направив до суду клопотання, де просить суд розглянути справу без його участі, задовольнити позов, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень (відзиву) не надіслав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується через оголошення, яке розміщене на офіційному веб-сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2025 року, 17.12.2025 року, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав. Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ст. 130 ЦПК України відповідач про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України: суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 03.11.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 103241901, згідно з умовами якого відповідач отримав 5900 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. 31.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №90-МЛ/Т від 31.01.2023 року. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 103241901 від 03.11.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого має заборгованість на загальну суму 22007,00 грн., яка складається з наступного: 5900 грн. просторочена заборгованість за сумою кредиту; 15812 грн. просторочена заборгованість за сумою відсотків; 295 грн. - просторочена заборгованість за комісією за видачу кредиту. Також, позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості. Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду не викликають. Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, крім інших обставин, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в позові заявлено, що судові витрати позивача на правничу допомогу складають 8000,00 грн. На підтвердження понесених витрат у справі, суду надано: договір про надання правової допомоги № 06107 від 01.07.2025 року, копія акту № Д/3927 від 19.09.2025 року про надання послуг; детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом та їх вартість. Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 8000 грн. є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст.137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 4000 грн, які підлягають стягненню з відповідача. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» заборгованість за кредитним договором № 103241901 від 03.11.2022 року в розмірі 22007,00 грн. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 2422,40 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, у відповідності до ст. 1054, 1077-1086 ЦК України,

Outcome: approved