Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 25.03.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №25.03.2025-100002795, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 14000 грн, строком на 140 днів. Дата повернення (виплати) кредиту - 11.08.2025. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15 % від суми кредиту та дорівнює 2100,00 грн, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка 140,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит. Відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову, утворилась заборгованість у розмірі 25974,45 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11726,56 грн, по процентам в розмірі 9907,89 грн, неустойка - 4340,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр". Разом з тим відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме проведена часткова сплата по кредитному договору на суму: 2000,00 грн від 07.04.2025, 1800,00 грн від 16.04.2025, 615,58 грн від 17.04.2025, 3015,58 грн від 17.04.2025, 3295,06 грн від 07.05.2025, 2000,00 грн від 19.05.2025, 500,00 грн від 23.05.2025, 1516,71 грн від 26.05.2025, при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 25.03.2025-100002795 від 25.03.2025 у розмірі 25974,45 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.12.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] про розгляд справи була належно повідомлена в силу приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подала. Так, згідно з відповіддю з ЄДДР № 1938791 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На зазначену адресу рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі. 17.12.2025 до суду повернулось рекомендоване повідомлення із відміткою - адресат відсутній. Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Судом установлено, що 25.03.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 25.03.2025-100002795, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №25.03.2025-100002795 (кредитної лінії), інформаційне повідомлення позичальника [PERSON] (а.с.21-22) - підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором - Е218. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит, сума - 14000 грн, строк кредитування 140 днів. Дата повернення (виплати) кредиту - 11.08.2025. Процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 2100,00 грн, неустойка 140,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Орієнтована реальна річна процентна ставка за кредитом становить 6469,14%. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача - 30155,74 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом - 16155,74 грн. [PERSON] погодилась на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Без реєстрації відповідача на сайті Товариства, без створення особистого кабінету, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без подання заявки на отримання кредитних коштів, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Тому укладення кредитного договору відповідало внутрішній волі відповідача. ТОВ "Споживчий центр" умови договору виконало, надавши відповідачеві кредит у розмірі 14000,00 грн, що стверджується квитанцією до платіжної інструкції № 20172-1391-201842001 від 25.03.2025, призначення платежу - кредитні кошти від ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" Поповнення картки Visa/MasterCard/НПС Простір [NUMBER] (а.с.18). Суд звертає увагу, що відповідачка частково сплатила борг на суму 14742,93 грн (2000,00 грн від 07.04.2025, 1800,00 грн від 16.04.2025, 615,58 грн від 17.04.2025, 3015,58 грн від 17.04.2025, 3295,06 грн від 07.05.2025, 2000,00 грн від 19.05.2025, 500,00 грн від 23.05.2025, 1516,71 грн від 26.05.2025), що є підтвердженням існування такого боргу та відповідає позиції Верховного Суду викладеній в постанові від 10.09.2019 по справі №916/2403/18. Водночас відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку із чим згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 25.03.2025-100002795 від 25.03.2025 (а.с.15) вона має заборгованість у розмірі 25974,45 грн, яка складається із: 11726,56 грн - основний борг, 9907,89 - відсотки, 4340,00 грн - неустойка. Суд, перевіривши довідку - розрахунок, дійшов висновку, що позивачем підтверджено заборгованість відповідача у загальному розмірі 11157,07грн, тому в цій частині позов підлягає до задоволення. Щодо вимоги про стягнення з відповідача відсотків у сумі 9907,89 грн суд зазначає таке. Згідно з умовами договору № 25.03.2025-100002795 кредит надано у розмірі 14000 грн, на 140 днів, під 1 % процентної ставки (базової, фіксованої) за один день. Номінальна відсоткова ставка 1 % за один день користування кредитом від 14000 грн становить 140 грн за день (14000/100 х 1). Позивач надав суду довідку - розрахунок, у якій проценти по кредиту нараховані за період з 25.03.2025 по 02.06.2025, тобто за 70 днів. Отже, згідно з розрахунками проведеними судом за період вказаний позивачем заборгованість за відсотками становить 9800 грн за 70 днів (140 х 70), а не як зазначив позивач - 9907,89 грн. Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, у межах заявлених позивачем вимог, заборгованість відповідача за договором №25.03.2025-100002795 складається із: 14000,00 грн - тіло кредиту, 9800 грн - проценти (за 70 днів), 2100,00 грн - комісія за надання кредиту. Всього - 25900,00 грн. Позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідачем сплачено: 2000,00 грн від 07.04.2025, 1800,00 грн від 16.04.2025, 615,58 грн від 17.04.2025, 3015,58 грн від 17.04.2025, 3295,06 грн від 07.05.2025, 2000,00 грн від 19.05.2025, 500,00 грн від 23.05.2025, 1516,71 грн від 26.05.2025. Всього - 14742,93 грн. Як зазначалося судом вище довідка-розрахунок надана позивачем не містить інформації щодо погашення відповідачем тіла кредиту, відсотків, комісії за видачу кредиту. Отже з урахуванням сплачених відповідачем коштів, заборгованість останньої перед позивачем за договором № 25.03.2025-100002795 у загальному розмірі (тіло кредиту, відсотки, комісія за видачу) складає - 11157,07 грн (25900-14742,93). Тому в цій частині позов підлягає задоволенню частково. Щодо вимоги про стягнення з відповідача неустойки в сумі 4340,00 грн. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Отже, встановивши всі фактичні обставини справи, дослідивши кожний доказ з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, та сукупність доказів з точки зору їх достатності, надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1040,51 грн (11157,07*2422,40/25974,45).

Outcome: approved