Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.05.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z41.18185.005252972, на підставі якого відповідачці надано кредит в розмірі 27280грн.00коп. На підставі договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23, укладеного між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та АТ «Ідея банк», АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги за первинним договором, в розмірі заборгованості боржника перед АТ «Ідея банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея банк» за договором №Z41.18185.005252972 від 13.05.2019. Згідно рішення єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» №1 від 25.03.2024, СВЕА ЕКОНОМІ КІПР ЛІМІТЕД вирішено змінити назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на «ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС». Позивач зазначає, що [PERSON] не виконала свого обов`язку щодо повернення суми кредиту, має прострочену заборгованість за кредитним договором №Z41.18185.005252972 від 13.05.2019 в загальному розмірі 66182грн.62коп., з яких: 23491грн.57коп. заборгованість за основним боргом; 06грн.80коп. заборгованість за відсотками; 42684грн.25коп.- заборгованість за іншими процентними платежами. Враховуючи вищенаведене позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №Z41.18185.005252972 від 13.05.2019 у розмірі 66182грн.62коп. та судові витрати. Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 04.06.2025 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в позовній заяві /а.с.6-11/ та у клопотанні /а.с.78-79/ просив розглянути справу в його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином /а.с.98/, заяв, клопотань, відзиву на позов не подала, не заперечувала позовних вимог. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження по справі тощо/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність представника позивача та відповідачки, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 13.05.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z41.18185.005252972, згідно з яким АТ «Ідея Банк» надало відповідачці кредит в сумі 27280грн.00коп.строком на 36 місяців. Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку щомісячних платежів, що є додатком до паспорту споживчого кредиту /а.с.12-18/. Сторони погодили, що процентна ставка за користування коштами кредиту складає в розмірі 0,01% річних від залишкової суми кредиту, визначили порядок та строки сплати інших сум за договором, що визначено згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Кредитні кошти надано відповідачці в безготівковій формі на підставі ордерів-розпоряджень №1 та №2 про видачу кредиту, що також підтверджується випискою по рахунку [PERSON] від 25.07.2023 /а.с.32-34/. На підставі договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23, укладеного між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та АТ «Ідея банк», АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги за первинним договором, в розмірі заборгованості боржника перед АТ «Ідея банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея банк» за договором №Z41.18185.005252972 від 13.05.2019./а.с.35-44/. Згідно платіжної інструкції №9217 від 26.07.2023, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» сплатило АТ «Ідея Банк» грошові кошти в якості сплати фінансування згідно договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 в розмірі 11963508грн.00коп. /а.с.49/. Як вбачається із витягу з додатку до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 реєстру боржників № 3, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги також за кредитним договором до відповідачки. Згідно рішення єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» №1 від 25.03.2024, СВЕА ЕКОНОМІ КІПР ЛІМІТЕД вирішено змінити назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на «ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС». Відповідні відомості внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. По відношенню до вищевказаних фактичних обставин справи суд наводить наступні норми права та мотиви їх застосування. Згідно зі ст.526 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Положеннями частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності з ст. 610- 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України: предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором відповідачкою не виконані. Заборгованість [PERSON] станом на 30.05.2025 складає: 66182грн.62коп. /в т.ч.: 23491грн.57коп. -заборгованість за тілом кредиту; 06грн.80коп. - заборгованість по відсоткам; 42684грн.25коп. заборгованість за іншими процентними платежами/ та підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.76-81 ЦПК України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 ЦК України. Щодо вимоги представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору по справі у сумі 2422грн.40коп. підлягають стягненню з відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved