Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

15.07.2025 до Софіївського районного суду через систему «Електронний суд» надійшов позов представника ТОВ «Фінфорс» Савенка А.В. до відповідача Табацького А.С. згідно вимог якого просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1294998 від 10.02.2024 у розмірі 62493,29 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.02.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем за допомогою Інформаційної-телекомунікаційної системи ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено електронний кредитний договір №1294998 за продуктом «NewShort», на виконання умов якого, Товариство надало позичальнику грошові кошти у сумі 10 000 грн, строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,5% в день за стандартною процентною ставкою. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 62493,29 грн, з яких: 9 998,99 грн заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту); 47494,30 грн - заборгованість за відсотками, 5000,00 грн - неустойка (штраф). 30.08.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу №43979069-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФІНФОРС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 22.07.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 15.08.2025 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФІНФОРС» щодо стягнення заборгованості з відповідача. В обґрунтування відзиву вказав, що зазначений кредитний договір не був укладений із відповідачем і його цифровим підписом не був підписаний. Про наявність кредиту він дізнався лише отримавши судові документи. Вказує, що його гугл аккаунт був у лютому 2024 року "взломано" та використано його персональні дані для укладення вказаного фіктивного кредитного договору. Первісний кредитор шахрайським шляхом зібрав його персональні дані та створив документи про кредитні відносини із відповідачем. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами про отримання відповідачем перерахованих коштів, тоді як обов`язок доказування лежить саме на позивачеві. Поміж того вказує, що відповідно до умов договору строк кредитування складає 360 днів із стандартною процентною ставкою 2,50 % за кожен день кредитування. Між тим позивач не врахував, що відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 вказаної статті, не може перевищувати 1 %. Поміж тим, зазначає про значний розмір процентів та штрафних санкцій свідчить про несправедливі умови договору щодо споживача кредитних послуг. Порівнюючи розмір суми кредиту із сумами нарахованих відсотків та санкцій, видно про несправедливий характер таких нарахувань, що виник внаслідок зловживання позивачем своїми правами за договором, несправедливими умовами укладеного договору щодо споживача кредитних послуг відповідача, і отже про явну завищеність та несправедливість сум таких нарахувань. Виникнення заборгованості у таких розмірах є непропорційними сум основного боргу, явно завищеним та таким, що не відповідає принципам розумності та справедливості і пов`язане з несправедливими умовами, зазначеними у договорі, оскільки мають істотний дисбаланс прав та обов`язків на шкоду відповідачу. Також долучив копію листа наданого за його зверненням від АТ «ПУМБ» за вих. №КНО-56.3.2/50983 від 08.08.2025 згідно якого вказано, що за персональними даними - [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , відсутні будь-які відкриті чи закриті кредитні договори в АТ «ПУМБ». 22.09.2025 від представника позивача ТОВ «ФІНФОРС» надійшли письмові пояснення щодо відзиву по справі, просив задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФІНФОРС» до [PERSON] в повному обсязі, зазначивши, що з метою оформлення кредитного договору відповідачу необхідно було виконати ряд свідомих дій, зокрема під час здійснення реєстрації на офіційному сайті ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» необхідно було вказати: всі свої особисті дані (ПІБ, дані паспорта, дату та рік народження, ідентифікаційний номер, свій номер мобільного телефону, електронну пошту, місце роботи,місце реєстрації та місце проживання, тощо), надати згоду на обробку персональних даних, створити особистий кабінет, провести процедуру верифікації своєї платіжної картки, на яку в подальшому були перераховані кредитні кошти. Далі, в особистому кабінеті відповідач отримав гіперпосилання (перенаправлення) для офертою щодо укладення кредитного договору. Також відповідач самостійно вніс до ІКС первісного кредитора номер своєї банківської карти № [NUMBER] на яку в подальшому були пере направлені кредитні кошти первісним кредитором. Після прийняття відповідачем оферти, останній 10.02.2024 11:31:21 год ввів одноразовий алфавітно-цифровий ідентифікатор Х151, що був направлений відповідачеві на номер телефону [NUMBER] - зазначений позичальником під час реєстрації). Крім того зазначає, що первісний кредитор виплатив відповідачеві кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] вказаний відповідачем в особистому кабінеті ІКС первісного кредитора через партнера ТОВ «ПЕЙТЕК» з яким укладено договір про організацію переказу грошових коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 03.05.2022. Розрахунковий рахунок Фінансової компанії ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» відкритий в АТ «ПУМБ» до яких відповідач звернувся із запитом про надання інформації щодо відкритого на його ім`я розрахункового рахунку. Однак, картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті ІКС первісного кредитора № [NUMBER] , належить іншому банку, маска картки такого банку належить АТ КБ «ПриватБанк». Також зазначає, що відповідно до кредитного договору №1294998 від 10.02.2024 денна процентна ставка була розрахована на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень та становила 2,5%, а також те, що до кредитного договору не було внесено жодних змін, зокрема щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту), вважають, що викладені у відзиві розрахунки відповідача по нарахованим відсоткам, є хибними. 26.11.2025 клопотання представника позивача ТОВ «ФІНФОРС» про витребування доказів задоволено, витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки, маска картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки, маска картки № [NUMBER] , за період з 10.02.2024 по 15.02.2024. 12.12.2025 до суду надійшли витребувані документи. Представник позивача ТОВ «ФІНФОРС» в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з`явились, згідно поданого відзиву на позов щодо позовних вимог позивача заперечують в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 10.02.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1294998, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Х151. Крім цього, відповідачем були підписані правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з пунктами 1.2.-1.8 договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 10000 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту (строк дії договору) 360 дні (в) (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору. У споживача відсутнє право ініціювати продовження строку кредитування або строк виплати кредиту за договором. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: Стандартна процентна ставка становить 2.5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,5% в день. Загальні витрати на дату укладення Договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90000,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90465,53% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 100 000 грн. Відповідно до пунктів 2.1.-2.4. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів споживача для надання кредиту за цим договором. При цьому, така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин із моменту прийняття товариством рішення про надання кредиту споживачу. Якщо сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим договором, а у товариства не виникає прострочення кредитора. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 10.02.2024. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступний календарний день, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.3 договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством в особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу споживача. Товариство надає споживачу через особистий кабінет: консультації з питань виконання договору, направляє різного роду повідомлення та інформацію, в тому числі у вигляді документів; інформацію про зміни в умовах надання кредиту (якщо такі зміни передбачені договором). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. Договору (а.с.29-33). Аналізуючи зміст договору про надання споживчого кредиту №1294998 від 10.02.2024, вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання кредиту. Судом встановлено, що згідно з укладеним договором [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн на умовах, передбачених цим договором, що підтверджується інформацією наданою ТОВ «ПЕЙТЕК» 23.04.2025 за вих. №20250423-678 (а.с. 34). Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 02.12.2025 року №20.1.0.0.0/7-251202/51786-БТ, виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 10.02.2024 року по 15.02.2024 року встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), 10.02.2024 на картку № [NUMBER] зараховано 10000,00 грн, деталі операції - P2P_S1_CR, KYIV (а.с.191-192). Між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФІНФОРС» 30 серпня 2024 року укладено договір факторингу №43979069-01, згідно з умовами якого ТОВ «Селфі кредит» відступило ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги за кредитним договором (а.с.11-21). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №43979069-01 від 30.08.2024 (а.с. 22) ТОВ «Селфі кредит» відступило ТОВ «Фінфорс» право вимоги до боржника [PERSON] за договором №1294998 від 10.02.2024 у розмірі 62493, 29 грн, з яких: 9 998,99 грн - залишок по тілу кредиту, 47494,30 грн - залишок по відсотках та 5000,00 грн - заборгованість по штрафах/пені. Про відступлення на користь ТОВ «ФІНФОРС» прав грошової вимоги за кредитним договором відповідачу направлено повідомлення про відступлення права вимоги (а.с.26). Розрахунком заборгованості за договором №1294998 від 10.02.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 30.08.2024 підтверджується, що боржник має заборгованість перед ТОВ «Фінфорс» у розмірі 62493,29 грн, що складається з тіла кредиту - 10 000 грн, процентів за користування кредитом -50744,30 грн, що нараховані за період із 10.02.2024 по 30.08.2024 та штрафних санкцій - 5000 грн (а.с. 35-42). Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник [PERSON] допустив неналежне виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно не сплачена. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Устатті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно доч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положеннястатті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідностатті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Проте, враховуючи, що взяті на себе зобов`язання позичальник не виконує належним чином, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів та нарахованих на них відсотків. Позивач довів суду факт виникнення у відповідача зобов`язання повернути кредит у розмірі 10 000 гривень. Водночас, відповідач доказів повного чи часткового виконання кредитних зобов`язань суду не надав, тому позов в частині стягнення заборгованості за основною сумою кредиту та відсотками, є підставним. Доводи представника відповідача щодо взлому аккаунта, що призвело до укладенням вказаного кредитного договору шахрайським шляхом, представником відповідача ніяким чином не підтверджено та не доведено, не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності вказаних обставин, тому доводи представника відповідача суд відхиляє. Більш того, у разі заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, відповідач має право звернутись до правоохоронних органів із відповідною заявою, а також відповідач не позбавлений можливості звернення до суду із відповідним позовом щодо оспорення вказаного кредитного договору. Однак ні представником відповідача, ні самим відповідачем, ніяким чином не зреагував на шахрайські дії з боку позивача, тому за таких обставин зазначені у відзиві на позовну заяву заперечення відповідача судом відхиляються. Заперечення представника відповідача щодо того, що нараховані позивачем відсотки є несправедливими, суд знаходить неспроможними, оскільки під час укладення кредитного договору сторонами погоджено розмір відсотків та порядок їх нарахування за користування кредитними коштами. Щодо нарахування неустойки в розмірі 5 000,00 грн, суд зазначає наступне. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позику, так і на час розгляду цієї справи. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка не може бути нарахована у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відтак, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 1294998 від 10.02.2024 року, яка виникла станом на 30.08.2024 року та яка підлягає стягненню з відповідача, складає 57 493,29 грн, з яких 9 998,99 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 47 494,30 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2228,58 грн.

Outcome: partial