Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

03.12.2025 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом відповідно до якого просив розірвати його шлюб з [PERSON] , зареєстрований 01.09.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаїського міського управління юстиції Миколаївської області, актовим записом №1075. У позові [PERSON] вказав, що від спільного з відповідачкою шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на теперішній час проживають з ним. Заявлені вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося з причин відмінності поглядів на сімейне життя, втрати почуття взаємоповаги, любові. Вказав що спільне господарство не ведуть та подружні стсунки не підтримують. Подальше збереженні сім`ї вважав неможливим Ухвалою від 08.12.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. У заяві зазначив, що фактично шлюбні відносини між ними припинені з липня 2025 року. Відповідач до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. У заяві зазначила, що фактично шлюбні відносини між ними припинені з липня 2025 року. Неповнолітні діти на теперішній час проживають з позивачем. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.09.2007 року сторони уклали шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаїського міського управління юстиції Миколаївської області зроблено актовий запис №1075 (Свідоцтво про шлюб [NUMBER] ) Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 21.10.2008 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.12.2014), які за твердженням сторін, на даний час проживають з позивачем. Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося. Подружні стосунки припинені, спільне господарство сторони не ведуть та проживають окремо з липня 2025 року. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сім`ї [PERSON] неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі ст.112 СК України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вимог про відновлення дошлюбного прізвища відповідач не заявляла. Вимог щодо стягнення витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, позивачем заявлено не було.

Outcome: approved