Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

11 листопада 2025 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3055776 від 25 грудня 2019 року в розмірі 46 510,00 грн., судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 грудня 2019 року між ТОВ "Алекскредит" та [PERSON] укладено кредитний договір № 3055776, який укладено в електронній формі, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Відповідно до умов кредитного договору ТОВ "Алекскредит" надало [PERSON] споживчий кредит у сумі 9 000,00 грн., строк дії договору встановлюється з дати укладення договору - 25 грудня 2019 року, до кінцевої дати виконання договору - 22 липня 2020 року включно. У випадку використання кредиту менше п`яти календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 6,40 % від суми кредиту. При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: базовий період з 25 грудня 2019 року по 24 січня 2020 року включно - 1,70 % за один день користування кредитом; спеціальний період з 25 січня 2020 року по 22 липня 2020 року включно - 3,00 % за один день користування кредитом. 10 червня 2025 року між ТОВ "Алекскредит" та ТОВ "Секвоя Капітал" укладено договір факторингу № АК-10/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ "Алекскредит" відступило ТОВ "Секвоя Капітал" права вимоги до боржників вказаних у відповідному реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників від 10 червня 2025 року до вказаного договору факторингу ТОВ "Секвоя Капітал" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3055776 від 25 грудня 2019 року. 07 липня 2025 року між ТОВ "Секвоя Капітал" та ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" укладено договір факторингу № ДФ-07072025, відповідно до умов якого ТОВ "Секвоя Капітал" відступило ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" права вимоги до боржників вказаних у відповідному реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників від 07 липня 2025 року до вказаного договору факторингу ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3055776 від 25 грудня 2019 року. Відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором № 3055776 від 25 грудня 2019 року становить 46 510,00 грн., яка складається з: 9 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 37 510,00 грн. - заборгованість за відсотками. (а.с. 2-14) Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. (а.с. 91-92) Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, у судове засідання не з`явився, у своїх позовних вимогах просить суд справу розглядати без його участі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. (а.с. 2-9) Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим конвертом, повернутим на адресу суду з відміткою "Адресат відсутній". (а.с. 96) В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 20 січня 2026 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25 грудня 2019 року між ТОВ "Алекскредит" та [PERSON] укладено електронний договір про надання кредиту № 3055776. Відповідно до п. 1.3 договору, сума кредиту складає 9 000,00 грн.. У випадку використання кредиту менше п`яти календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 6,40 % від суми кредиту (п. 1.7.1). У випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,28 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних умов кредитування становить 12 456,00 грн. (п. 1.7.2). При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: базовий період з 25 грудня 2019 року по 24 січня 2020 року включно - 1,70 % за один день користування кредитом; спеціальний період з 25 січня 2020 року по 22 липня 2020 року включно - 3,00 % за один день користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 13 595,40 грн. (п. 1.7.3). (а.с. 27-31) Додатком № 1 до договору про надання кредиту № 3055776 від 25 грудня 2019 року встановлено графік платежів за лояльними (покращеними) та загальними умовами кредитування. (а.с. 31) Факт переказу кредитних коштів у сумі 9 000,00 грн. на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] підтверджується довідкою від 03 листопада 2024 року, виданою ТОВ "ФК "Елаєнс". (а.с. 62) Відповідно до детального (щоденного) розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 3055776 від 25 грудня 2019 року, станом на 06 червня 2025 року, загальна сума заборгованості складає 61 090,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 53 190,00 грн. - заборгованість за відсотками. (а.с. 21-25) 10 червня 2025 року між ТОВ "Алекскредит" та ТОВ "Секвоя Капітал" укладено Договір факторингу № АК-10/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ "Алекскредит" відступило ТОВ "Секвоя Капітал" права вимоги до боржників вказаних у відповідному реєстрі. (а.с. 32-45) Копією платіжної інструкції № 185 від 16 червня 2025 року підтверджується перерахування ТОВ "Секвоя Капітал" коштів ТОВ "Алекскредит" за Договором факторингу № АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року в розмірі 1 900 000,00 грн.. (а.с. 67) Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 10 червня 2025 року до Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року, ТОВ "Секвоя Капітал" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3055776 від 25 грудня 2019 року в розмірі 46 510,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 37 510,00 грн. - заборгованість за відсотками. (а.с. 19) 07 липня 2025 року між ТОВ "Секвоя Капітал" та ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" укладено Договір факторингу № ДФ-07072025, відповідно до умов якого ТОВ "Секвоя Капітал" відступило ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" права вимоги до боржників вказаних у відповідному реєстрі. (а.с. 46-59) Копією платіжної інструкції № 812 від 08 липня 2025 року підтверджується перерахування ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" коштів ТОВ "Секвоя Капітал" за Договором факторингу № ДФ-07072025 від 07 липня 2025 року в розмірі 2 012 173,75 грн.. (а.с. 66) Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 07 липня 2025 року до Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07 липня 2025 року, ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3055776 від 25 грудня 2019 року в розмірі 46 510,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 37 510,00 грн. - заборгованість за відсотками. (а.с. 20) Листом № 3055776 від 10 липня 2025 року ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" направлено відповідачу вимогу-повідомлення про обов`язок погашення заборгованості за кредитним договором № 3055776 від 25 грудня 2019 року та повідомлено реквізити для оплати боргу. (а.с. 63-64) При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 3 ст. 207 ЦК України встановлено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. ч. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 3055776 від 25 грудня 2019 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору про надання грошових коштів у позику. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Встановлено, що відповідач в порушення умов договору своєчасно в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 3055776 від 25 грудня 2019 року, що укладений між первісним кредитором ТОВ "Алекскредит" та [PERSON] .. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного кредитного договору та його неналежного виконання відповідачем, наслідком якого є обов`язок відповідача повернути всю суму кредиту та сплатити відсотки, суд погоджується з доводами позивача і вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 3055776 від 25 грудня 2019 року в розмірі 46 510,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 37 510,00 грн. - заборгованість за відсотками. Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати, пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (ч. 3 ст. 27 Закону). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положеннями про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (ч. 5 ст. 626 ЦК України). Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним. Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру", ст. 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/17845/15-ц Верховний Суд зауважує, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару. Суд зазначає, що за змістом ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно із ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката надано: Договір № 43657029 про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року; Акт № 3055776 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30 вересня 2025 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаний адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" щодо стягнення кредитної заборгованості від 30 вересня 2025 року; Додаткову угоду № 3055776 до Договору № 43657029 про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року. (а.с. 16, 26, 61,78-82) Враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо вартості понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката, подання суду належних доказів щодо вартості вказаних послуг та наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6 000 грн. 00 коп. на відшкодування понесених ним витрат на оплату правничої допомоги адвоката. За встановлених вище обставин, судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved