Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

ТОВ "Факторинг Партнерс" звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , якою просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 26450 гривень за договором споживчого кредиту та судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача просив розглянути справу без участі представника позивача. У випадку неявки відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиції учасників справи. Позиція позивача. Між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений договір № 8410628, зобов`язання за якими цією установою були виконані шляхом видачі кредиту у розмірі 20000 гривень. Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті одноразової комісії за видачу кердиту та процентів за користування ним, у строки і порядку встановлені договором, не виконав. Тому, у цієї установи виникло право вимоги до відповідача на суму 26450 гривень, з яких: 20000 гривень - борг по кредиту, 2000 гривень - борг за комісією; 4450 гривень - борг по процентах за користування кредитом. Проте, оскільки вказана установа відступила права вимоги за договором до відповідача позивачу, саме останній отримав право вимоги уплати боргу за цим договором. Відповідачем не надано переліку документів на підтвердження наявності у нього пільг, встановлених у п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто наявності підстав не нараховувати проценти. А комісія за надання кредиту, передбачена законом і відповідач має її сплатити. Позиція відповідача. Визнав борг по кредиту у розмірі 20000 гривень. Але далі зазначив, що позовна вимога про стягнення процентів по кредиту підлягає задоволенню частково, тільки у розмірі 2250 грн., оскільки згідно з ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідачу, як військвослужбовцю, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період проценти за користування кредитом не нараховуються. А тому нарахування процентів після його призову є незаконним. Разом з цим відповідач погодився, що з нього підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп., але заперечив стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки зазначив, що максимально може бути задоволена сума у розмірі 2000 гривень, з урахуванням незначної складності справи. Щодо сплати комісії категорично заперечив, посилаючись на те, що неможна стягувати комісію за управління кредитом чи будь-які дії, які вчиняються на користь того, кому слід сплатити комісію. Оцінка суду (щодо фактів). 14 лютого 2022 року, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та ТОВ " Мілоан" уклали між собою договір про надання споживчого кредиту № 8410628 (а.с.20-25). І зокрема, за цим договором компанія взяла на себе зобов`язання видати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 20000 гривень, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит протягом 90 днів з 14.02.2022 року. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 16.03.2022 року. Поточний період складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 15.05.2022 року. Також в пункті 1.4. договору встановлено, що позивач має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту (у розмірі 2000 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту - п.1.5.1. договору) та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 16.03.2022 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 15.05.2022 року. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 7500 грн. які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 60000 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,2.3. цього договору (п.1.5.2., 1.5.3., 1.6.). Пунктом 2.2.1. вказаного договору встановлено, що позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.3. Договору, в один з термінів (дат) вказаних в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3. Договору, він додатково має сплатити комісію з управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. в сумі та на умовах визначених п.2.3. Договору. Пунктом 2.2.3. вказаного договору встановлено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.5.3 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п.1.5.2. процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п.1.5.3. Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгації, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.5.3. договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною, якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом пільгового періоду з урахуванням пролонгацій є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк поточного періоду, це означає, що протягом пільгового періоду Позичальнку була надана знижка/пільга, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою п.1.5.3. т процентною ставкою визначеною п.1.5.2. Договору. Після спливу строку кредитування з урахуванням пролонгації, нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. І свої зобов`язання за договором, компанія виконала у повному обсязі, оскільки видала [PERSON] , вказаний у договорі кредит, що підтверджується довідкою (а.с.36) і визнає [PERSON] , але останній у повному обсязі та у вказані строки свої обов`язки не виконав, що підтверджується розрахунком (а.с.37) і сам [PERSON] підтверджує борг по кредиту у повному обсязі, і про будь-які сплати не зазначав і докази, які можуть їх підтверджувати не надав. Через що, у компанії дійсно виникло право вимоги до [PERSON] щодо сплати кредиту у розмірі 20000 гривень та сплати комісії за надання кредиту у розмірі 2000 гривень. Тут суд одразу відзначає, що вказана комісія є комісією за дію, яка вчинялась на користь [PERSON] і є такою, що передбачена законом України "Про споживче кредитування", а тому підлягає сплаті відповідачем. Разом з цим, ТОВ "Мілоан" нарахувало проценти за користування кредитом у розмірі 4450грн., за користування кредитом протягом строку дії договору (а.с.37). Проте, 25.07.2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 25-07/2024, відповідно до якого компанія відступила на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором 8410628, що укладений між ТОВ " Мілоан " та [PERSON] (а.с.39-45). Що підтверджується підписаним реєстром боржників (а.с. 51 - 53). І у зв`язку із цим, а також оскільки [PERSON] продовжив не виконувати свої грошові зобов`язання за кредитним договором № 8410628, але вже перед новим кредитором за цим договором: ТОВ «Факторинг Партнерс», на думку останньої у [PERSON] виникла заборгованість за договором у розмірі 26450 гривень, з яких: 20000 гривень - борг по кредиту, 2000грн. - борг по комісії; 4450 гривень - борг по процентах за користування кредитом. Зміст спірних правовідносин. Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» та відповідачем [PERSON] дійсно виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає новим кредитором, а відповідач - боржником, та в межах яких між ними виник спір щодо права позивача, як нового кредитора у цьому зобов`язанні, отримати кредит, комісію та проценти за користування кредитом, на підставі договору. Оцінка суду (щодо права). Положення пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина, його основні обов`язки, а також засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України. Зокрема, положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статей 1054, 1055 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою) у письмовій формі, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у розмірі та порядку, що передбачений договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору, при цьому підписи можуть бути електронними за письмовою згодою сторін. Як вже було встановлено судом, [PERSON] та ТОВ "Мілоан" уклали між собою договір № 8410628 відповідно до якого, компанія взяла на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 20000 гривень. І вона взяті на себе зобов`язання виконала повністю. Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). Але, як вже було встановлено судом, [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував і тому у нього дійсно виник борг перед позивачем щодо сплати кредиту у розмірі 20000 гривень та сплати комісії за надання кредиту у розмірі 2000 гривень. Щодо процентів за користування кредитом. Позивач надав суду розрахунок нарахованих процентів, який складено у відповідності до умов Договору про споживчий кредит №8410628 від 14.02.2022 року, на загальну суму 4450 гривень. Однак, як правильно зазначив представник відповідача, ч.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, проценти за користування кредитом не нараховуються. Судом встановлено, що 06.04.2022 відповідач дійсно був призваний на військову службу по мобілізації (а.с.90), а загальновідомими в Україні є факт того, що особливий період в державі триває і до нині. Тому суд погоджується із відповідачем та його представником у тому, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають проценти за користування кредитом, нараховані тільки до дати призову відповідача, а саме 2250 гривень (а.с.37). У стягненні процентів у більшому розмірі слід відмовити. Суд не може узяти до уваги лист Національного банку України, на який посилається позивач, як на підставу правомірності нарахування усієї суми процентів, в якому висловлені роз`яснення статті 14 вказаного закону. Позаяк, Національний Банк України не має права офіційного тлумачення норм зазначеного закону. Таким чином, зважаючи на усе вище викладене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань, а тому і доведеним факт порушення права позивача, як нового кредитора у цих зобов`язаннях, на отримання від відповідача наступних грошових коштів у розмірі 24250 гривень, з яких: 20000 гривень - борг по кредиту; 2000 гривень - борг по сплаті комісії за надання кредиту; 2250 гривень - борг по процентах за користування кредитом. Отже позов, підлягає задоволенню частково, виключно в частині грошових коштів, вказаних судом. У стягненні грошових коштів у більшому розмірі слід відмовити. Оцінка суду щодо судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на це та те, що судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.9) і оскільки відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього вказаного судового збору, у повному розмірі, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у вказаному розмірі. Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. І відповідач надав суду докази понесення ним таких витрат на суму 13000 (тринадцять тисяч) гривень, які складаються з оплати послуг адвоката щодо надання консультації та складання позовної заяви (а.с.66). Проте, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Однак, на підставі п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України, і оскільки відповідач оспорює пропорційність заявленого розміру витрат предмету спору та його ціні, суд згідний із представником відповідача у тому, що на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомог у розмірі 2000 гривень. Зважаючи на очевидно не складний предмет спору та пропорційність такої суми предмету спору і змісту наданих адвокатом послуг. Отже,

Outcome: partial