Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник заявника адвокат Скоробогатий М.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання його дядька [PERSON] недієздатним та встановлення опікуна. Заяву мотивує тим, що його дядько потребує постійного догляду, оскільки у нього захворювання, що викликає когнітивне та поведінкові порушення. Останній часом його психічний стан погіршився, він не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, не здатний самостійно орієнтуватися у часі та просторі, не усвідомлює наслідків своєї поведінки. Внаслідок психічного захворювання не може виконувати просту роботу, не може орієнтуватися та правильно оцінювати життєві ситуації. Просить суд, визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши його опікуном. 10.04.2025 року представник заявника адвокат Скоробогатий М.В. уточнив заявлені вимоги. Просить визнати дядька заявника, [PERSON] обмежено дієздатним та призначення заявника [PERSON] піклувальником останнього. Заявник та його представник в судове засідання не прибули, належно та вчасно були повідомлені про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи представник заявника адвокат Скоробогатий М.В. додав заяву про слухання справи у їх відсутність, просить визнати [PERSON] обмежено дієздатним, а вимогу щодо призначення заявника піклувальникомпросив залишити без розгляду. Представник заінтересованої особи Буської міської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, жодних клопотань не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення із таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Встановлено, що заявник [PERSON] є племінником [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу, наявних в матеріалах справи. З оглянутої довідки лікаря-психіатра № 343 КНП Буська ЦРЛ у [PERSON] психічні та поведінкові розлади внаслідок ушкодження головного мозку чи соматичної хвороби з когнітивним та емоційно вольовим дифектом. Висновком судово-психіатричного експерта №1251 від 20.09.2024 року [PERSON] , [INFO] хронічним стійким психічним розладом не страждає, виявляє оргічний розлад особистості та поведінки з помірно-вираженим псиоорганічним синдромом. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною четвертою статті 36 ЦК України передбачено, що цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Правилами ст. 37 ЦК України передбачені правові наслідки обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, зокрема: над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно до ст. 55 ЦК України, піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Як передбачено ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, що подання органу опіки та піклування про призначення піклувальника щодо [PERSON] , [INFO] в матеріалах справи відсутнє. Крім того, оскільки представник заявника адвокат Скоробогатий М.В. заявив до початку розгляду справи по суті клопотання про залишення без розгляду своєї первісної вимоги про призначення піклувальника [PERSON] , [INFO] , зважаючи на передбачений ст. 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства (суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках), а також положення п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд вважає, що вимогу про призначення заявника піклувальником слід залишити без розгляду. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial