Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт належності заявнику Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1-ОД №489802, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3407, виданого Нерушайською сільською Радою народних депутатів 29 жовтня 2001 року на ім`я [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що заявник є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,39 га, що розташована на території Татарбунарської міської ради (за межами села Нерушай) Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1-ОД №489802, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3407, виданого Нерушайською сільською Радою народних депутатів 29 жовтня 2001 року на ім`я [PERSON] . На теперішній час заявник має намір продати зазначену земельну ділянку, але в правовстановлюючому документі, невірно зазначене його прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] », у зв`язку із чим, представник заявника звернувсь до суду з вказаною заявою. До судового засідання заявник та представник заявника не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили. Представник Татарбунарської міської ради до судового засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив справу слухати без участі представника та не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, заявнику належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,39 га, що розташована на території Нерушайської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №489802, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3407, виданого Нерушайською сільською Радою народних депутатів 29 жовтня 2001 року на ім`я [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.1976 року, прізвище заявника «російською мовою [PERSON] » (а.с. 9 зворотня строна), проте згідно паспорту серії [NUMBER] прізвище заявника записано « [PERSON] » (а.с. 4). За змістом частини першої статті 293 ЦПК України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved