Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, а саме просить стягнути 1/2 понесених нею додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 9 101 грн 50 коп, та 1/2 понесених нею додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 23 758 грн 14 коп. В обгрунтування позову покликається на наступне. 08 вересня 2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області складено відповідний актовий запис за №57. 17 січня 2025 року Жовківським районним судом Львівської області (судова справа №444/4890/24) шлюб розірвано. Від шлюбу у них народились діти: [INFO] донька [PERSON] , [INFO] син [PERSON] , [INFO] син [PERSON] , [INFO] донька [PERSON] , [INFO] син [PERSON] , [INFO] син [PERSON] . Тобто вона та відповідач юридично і біологічно являються батьками дітей. Орієнтовно з січня 2024 року вона дітей виховує одноосібно, оскільки відповідач з власної ініціативи вибув проживати до іншої жінки в інший населений пункт. Згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2024 року (судова справа №444/2889/23) відповідачу визначено сплату аліментів на утримання їхніх дітей, у тому числі і на [PERSON] з [PERSON] . Впродовж 2024-2025 років роль відповідача в утриманні та вихованні дітей полягає виключно у примусовому стягненні з нього аліментів. Аліменти сплачуються мінливо, не в повній мірі, періодично виникає заборгованість. Поряд з цим зауважує, що їхня донька [PERSON] з 01 вересня 2023 року навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Львівського фахового коледжу харчових технологій та бізнесу Національного університету харчових технологій та бізнесу». Впродовж 2024 року за проживання [PERSON] в гуртожитку нею, позивачем, було здійснено офіційну оплату на загальну суму 18 203, 00 грн. Щодо сина [PERSON] , то він з 01 вересня 2024 року навчається в Республіці Польші в Технікумі у Білгограї в Об?єднанні професійних та загальноосвітніх шкіл. При поступленні [PERSON] вона, позивач, офіційно оплатила на рахунок навчального закладу кошти на загальну суму 28 056,00 грн. Окрім цього вона, позивач, оплатила за проживання і харчування [PERSON] : 08 жовтня 2024 року 465 польських злотих, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на той день (1 польський злотий = 10,4625 гривень) становить 465 х 10,4625 = 4865,06 грн.; 09 жовтня 2024 року 50 польських злотих, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на той день (1 польський злотий = 10,5013 гривень) становить 50 х 10,5013 = 525,06 грн.; 13 листопада 2024 року 450 польських злотих, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на той день (1 польський злотий = 10,0960 гривень) становить 450 х 10,0960 = 4543,20 грн.; 13 листопада 2024 року 50 польських злотих, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на той день (1 польський злотий = 10,0960 гривень) становить 50 х 10,0960 = 504,80 грн.; 03 грудня 2024 року 50 польських злотих, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на той день (1 польський злотий = 10,2782 гривень) становить 50 х 10,2782 = 513,91 грн.; 13 грудня 2024 року 285 польських злотих, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на той день (1 польський злотий = 10,2208 гривень) становить 285 х 10,2208 = 2912,93 грн.; 13 грудня 2024 року 50 польських злотих, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на той день (1 польський злотий = 10,2208 гривень) становить 50 х 10,2208 = 511,04 грн.; 15 січня 2025 року 375 польських злотих, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на той день (1 польський злотий = 10,1492 гривень) становить 375 х 10,1492 = 3805,95 грн.; 15 січня 2025 року 50 польських злотих, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на той день (1 польський злотий = 10,1492 гривень) становить 50 х 10,1492 = 507,46 грн.; 03 лютого 2025 року 75 польських злотих, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на той день (1 польський злотий = 10,2782 гривень) становить 75 х 10,2782 = 770,86 грн. Вказує, що у підсумку за навчання сина [PERSON] вона, позивач, понесла витрати на загальну суму 47 516, 27 грн. З урахуванням викладеного, матеріальні затрати, які нею понесені у зв?язку з навчанням дітей [PERSON] та [PERSON] , слід вважати додатковими витратами на дітей відповідно до ст. 185 СК України. Дані витрати в правовому полі підлягають поділу в частці по на неї, [PERSON] , та відповідача, [PERSON] , а саме в розмірі: на дитину Оксану - 18 203, 00 грн : 2 = 9 101, 50 грн; на дитину [PERSON] - 47 516, 27 грн : 2 = 23 758, 14 грн. Вказує, що оскільки вищеописані додаткові витрати на дітей понесені виключно нею, вона двічі письмово зверталась до відповідача про відшкодування ним їй половини цих витрат, однак ці звернення відповідачем проігноровані. Відповіді на звернення, а також кошти, вона не отримала. Зважаючи на наведене, просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою суду від 13.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі про розгляд даної справи та призначити судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 20 листопада 2025 року. Протокольною ухвалою суду від 20.11.2025 судове засідання відкладено на 26 січня 2026 року з метою повторного виклику відповідача та розміщення оголошення про його виклик на сайті суду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Вольський А.Б. у судове засідання не прибули. Від представника позивача адвоката Вольського А.Б. 26.01.2026 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Окрім цього, у заяві зазначив, що просить про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн згідно із долученим актом виконаних робіт від 25.01.2026. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач, [PERSON] , у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи, чи будь-яких інших не подано. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 08 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 08.09.2007 року було зроблено відповідний актовий запис за № 57. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 17 січня 2025 року (справа № 444/4890/24) шлюб розірвано. У шлюбі у позивача із відповідачем народилося шестеро дітей, а саме: - дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.06.2023 року; - син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області 11.02.2009 року; - син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області 03.06.2010 року; - дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції у Львівській області 08.07.2015 року; - син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджуться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Виконавчим комітетом Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області 25.08.2016 року; - син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджуться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 26.11.2020 року. Із копії довідки Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області від 16.07.2025 № 370 вбачається, що [PERSON] проживає із усіма дітьми у [ADDRESS] (а.с. 12). Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2023 року у справі № 444/2889/23 суд вирішив позов задоволити. Стягувати з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України: серії [NUMBER] , виданий Жовківським РВ УМВС України Львівській області 06.08.2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , який працює молодшим інспектором Управління поліції охорони у Львівській області) в користь [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України: серії [NUMBER] , виданий Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 21.12.2007 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) кошти на утримання неповнолітніх дітей (аліменти), а саме: -дочки, [PERSON] , [INFO] ; - сина, [PERSON] , [INFO] ; - сина, [PERSON] , [INFO] ; - дочки, [PERSON] , [INFO] ; - сина, [PERSON] , [INFO] ; - сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини доходу (заробітку) відповідача [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 24 серпня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Із довідки відокремленого структурного підрозділу "Львівський фаховий коледж харчових технологій та бізнесу Національного університету харчових технологій" від 20.09.2024 № 493 вбачається, що [PERSON] дійсно навчається у відокремленому структурному підрозділі "Львівський фаховий коледж харчових технологій та бізнесу Національного університету харчових технологій" заклад фахової передвищої освіти у групі № 24 за спеціальністю (спеціалізацією) : 076 "Підприємнцтво, торгівля та біржова діяльність" на 1 курсі денного відділення за кошти державного бюджету з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 року (а.с. 18). Із довідки від 15.11.2024 , виданої завідувачем гуртожитку Львівського кооперативного фахового коледжу економіки і права вбачається, що [PERSON] проживає у гуртожитку [ADDRESS] (а.с. 19). Впродовж 2024 року за проживання [PERSON] в гуртожитку позивачем було здійснено оплату на загальну суму 18 203, 00 грн, що стверджується копіями квитанцій (а.с. 20). Син [PERSON] з 01 вересня 2024 року навчається в Республіці Польші в Технікумі у Білгораї в Об?єднанні професійних та загальноосвітніх шкіл. При поступленні [PERSON] позивач офіційно оплатила на рахунок навчального закладу кошти на загальну суму 28 056,00 грн. Окрім цього позивач здійснила ряд оплат за проживання і харчування [PERSON] . У підсумку за навчання сина [PERSON] позивач понесла витрати на загальну суму 47 516, 27 грн. Таким чином, долученими до позовної заяви квитанціями підтверджується, що позивачка понесла витрати, які викликані із навчанням неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а саме в розмірі на дитину [PERSON] - 18 203, 00 грн та на дитину [PERSON] 47 516, 27 грн. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно із ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Ч. 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історіїхвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо. Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дітей викликана особливими обставинами, а саме навчанням дітей, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат. Дані витрати підлягають поділу в частці по на [PERSON] та відповідача [PERSON] , а саме в розмірі: на дитину [PERSON] - 18 203, 00 грн : 2 = 9 101, 50 грн; на дитину [PERSON] - 47 516, 27 грн : 2 = 23 758, 14 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідач доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав. Суд приходить до висновку, що відповідач має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. На основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилалась позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, стягненню із відповідача в користь держави підлягають 3028,00 грн судового збору. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Із клопотанням про зменшення розміру витрат на правову допомогу відповідач не звертався. Зважаючи на наведене стягненню із відповідача в користь позивача підлягають судові витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн 00 коп.

Outcome: approved