Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ"звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №71251387 від 10.05.2025, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.05.2025 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір про надання коштів у кредит №71251387, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13000 грн., строком на 30 днів (до 08.06.2025), зі сплатою процентів у розмірі 0,2%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми наданого кредиту (1950,00 грн), за порушення строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховуються 4% на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування кредитом. ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" виконало свої зобов`язання, передало відповідачеві грошові кошти в розмірі 13000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Відповідач же умов договору позики належним чином не виконувала. 16.10.2025 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ" було укладено договір факторингу №16/10/25, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло права грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №71251387 від 10.05.2025 в сумі 24970,40 грн, з яких: 12220,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4446,00 грн - сума заборгованості за процентами, 1950,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 6354,40 грн. - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. Оскільки відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконує, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №71251387 від 10.05.2025 в розмірі 24970,40 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. Рух справи та процесуальні рішення 19.11.2025 позовна заява надійшла до суду та була передана на розгляд судді. 21.11.2025 у справі відкрите провадження, вирішено розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Задоволено клопотання позивача про витребування документів від АТ «Універсал Банк». Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. Перший розгляд призначено на 18.12.2025, відкладено на 21.01.2026. 08.12.2025 надійшла відповідь від АТ «Універсал Банк». Позиції сторін Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, надіслав заяву про розгляд за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач,будучи належним чином повідомленою про розгляд справи шляхом надіслання рекомендованої кореспонденції на зареєстровану адресу її проживання, яка повернулась з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідне оголошення було опубліковане на сайті судової влади. Відзиву на позов відповідач не подала, як і будь-яких інших заяв чи клопотань. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та зіставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке. В судовому засіданні встановлено, що 10.05.2025 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №71251387 (а.с.14,зворот-22). За умовами даного договору сторони погодили: - сума кредиту становить 13000,00 грн; - строк кредитування - 30 днів; - комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту (1050,00 грн); - процентна ставка (базова)/день - 1,99 % (фіксована); - процентна ставка за день -0,200% - 0,95 % (п.2.2.4); - дата повернення кредиту -08.06.2025; - пеня - 4%; - орієнтована реальна річна процентна ставка - 1001,42%; - орієнтовна загальна вартість кредиту - 15730,00 грн; - договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію», у Сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «2775». 0.06.2025 сторони уклали додаткову угоду №15109913, згідно з яким сторони погодили продовження троку кредитування на 30 днів та узгодили дату повернення кредиту - 08.07.2025, денну процентну ставку - 1,0%, орієнтовну реальну річну процентну ставку - 1158,63%, орієнтовну загальну вартість кредиту - 19396,00 грн. (па.с.22, зворот- 24) Згідно копії довідки про ідентифікацію, виданої директором ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (а.с.24,зворот), вбачається, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договори №71251387 від 10.05.2025 та №15109913від 08.06.2025 ідентифікований ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ". Акцепт договорів позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): відповідно одноразовий ідентифікатор «27775», час відправки ідентифікатора позичальнику 10.05.202516:17:29, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор boooms81@ukr.netта «33772», час відправки ідентифікатора позичальнику 08.06.2025. 11:15:57, номер телефону/електронна пошта, на які відправлено ідентифікатор boomik1488@gmail.com. ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" свої зобов`язання за договором виконало, перерахувавши відповідачеві на його банківський картковий рахунок№ [NUMBER] кошти в сумі 13000,00 грн, про що свідчить копія платіжної інструкції №df832005-dbd8-4153-9e3f-74534f525a9b від 10.05.2025 (а.с.26), копією довідки ТОВ "ФК "ФІНЕКСПЕРТ"від 17.10.2025 Вих.№КД-000064029 (а.с.25,зворот). Відповідач же умов договору позики та додаткового договору до нього належним чином не виконував, користуючись кредитними коштами, що підтверджено рухом коштів по його рахунку, отриманому від АТ «Універсал Банк», платежів на погашення взятих на себе зобов`язань, не вносив. 16.10.2025 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ" було укладено договір факторингу №16/010/25 (а.с.27,зворот-31). Згідно п. 1.1. договору факторингу Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права і вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (Ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений Договором спосіб. Згідно п. 2.1.3 договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання сторонам відповідного реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників Сторін у порядку, визначеному цим Договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів «ВЧАСНО» є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги. Відповідно Реєстру прав вимоги № 16/10/25-02 від 16.10.2025 (а.с.32-33) ТОВ "ФІНПРОММАРКЕТ" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №71251387 від 10.05.2025 в сумі 24970,40 грн., з яких: 12220,00 грн. - сума заборгованості за тілом; 4446,00 грн - сума заборгованості за процентами, 6354,40 грн - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування процентами, 1950,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Саме такий розмір заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, зазначено у наданому представником позивача розрахунком (а.с.13). Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі наявних у матеріалах справи доказів, судом встановлено,що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії71251387 від 10.05.2025. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики №7251387 від 10.05.2025 належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору, лише один раз вніс 780 грн. на погашення кредитних зобов`язань. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за договором надання коштів у кредит, відповідач порушує свої зобов`язання за ним. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за договором кредитної лінії№71251387 від 10.05.2025 у добровільному порядку не сплатив, тому суд приходить до висновку, що з відповідача, як позичальника, підлягає стягненню сума заборгованості в частині тіла кредиту (12200,00 грн.), нарахованих відсотків (4446,00 грн) та узгодженої сторонами у договору комісії у сумі 1950,00 грн. Щодо стягнення процентів за понадстрокове користування кредитними коштами Судом установлено, що між сторонами укладено договір позики, за умовами якого сума позики становила 13000 грн, строк користування позикою - 30 днів, який продовжений додатковою угодою між сторонами ще на 30 днів до 08.07.2025, із визначенням плати за користування коштами у вигляді денної процентної ставки. Позивач заявляє до стягнення 24970,40 грн, з яких:12200 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4446,00 грн - проценти за користування позикою в межах строку договору, 1950 грн. - заборгованість за узгодженою комісією та 6354,40 грн - так звані «проценти за понадстрокове користування». Відповідно до статті 1048 ЦК України, проценти є платою за користування грошовими коштами та можуть нараховуватися лише протягом строку дії договору. Після спливу визначеного договором строку користування позикою правовідносини сторін змінюють свій характер, оскільки позичальник припиняє правомірне користування коштами, а неповернення суми позики у строк утворює прострочення виконання грошового зобов`язання, правові наслідки якого врегульовані статтею 625 ЦК України. Отже, після закінчення строку дії договору кредитор має право вимагати повернення основної суми боргу та застосування передбачених законом наслідків прострочення, однак не продовження нарахування процентів як плати за користування позикою, незалежно від їх договірного найменування. Нараховані позивачем 6354,40 грн "процентів за понадстрокове користування" не є платою за користування кредитом, оскільки нараховані після спливу погодженого сторонами строку, не пов`язані з фактичним користуванням грошовими коштами та за своєю правовою природою становлять фінансову санкцію за порушення строків виконання зобов`язання. Суд звертає увагу, що у п. 2.2.4. Договору ці нарахування зазначені саме як «пеня». Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидами якої є штраф та пеня (ст.549 ЦК України). Положеннями ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. П.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 14.07.2025 , №478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 7серпня 2025 року строком на 90 діб. Крім того, відповідно до загальних засад цивільного законодавства, закріплених у статтях 3, 13, 509 ЦК України, учасники цивільних правовідносин повинні діяти добросовісно, розумно та справедливо, а здійснення цивільних прав не може спрямовуватися на зловживання правом. Вимога стягнення після спливу строку договору значної суми так званих «процентів», яка істотно перевищує плату за користування позикою у межах погодженого строку та є співвідносною з розміром основного боргу, призводить до диспропорційного збільшення грошових вимог і порушує баланс прав та обов`язків сторін. Суд виходить з того, що застосування фінансових санкцій не може перетворюватися на необмежене джерело доходу кредитора та має відповідати принципу співмірності цивільно-правової відповідальності наслідкам порушення зобов`язання. За таких обставин нарахування та вимогу стягнення 6354,40 грн процентів за понадстрокове користування позикою не відповідає вимогам справедливості, розумності та добросовісності, а тому не підлягає судовому захисту. Враховуючи вкладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, нарахованих відсотків, узгодженої комісії, в іншій частині слід відмовити. Судові витрати Відповідно до вимог ст.141ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 74,55%, стягненню підлягає 1805,90 грн. судового збору (2422,40 грн. Х 74,55% : 100%) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3354,75 грн (4500,00 грн Х 74,55% : 100%), оскільки їх розмір документально підтверджений наданими суду письмовими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved