Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити померлим [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , уродженця сел.Буди Харківського району Харківської області, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.01.2022 року. В обґрунтування свої вимог зазначила що 3 грудня 2021 року її рідний брат, [PERSON] , [INFO] перестав виходити на зв?язок із нею та з цього часу зник і про нього немає будь-яких відомостей. Він був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . На всі свята, такі як Новий рік, Пасха, Різдво та інші вони з братом завжди зустрічалися, 1-2 рази на місяць телефонували один одному. Коли на її дзвінки в грудні 2021 р., січні 2022 року брат не відповів вона занепокоїлась, оскільки такого раніше ніколи не було. Вона зателефонувала сусідці брата, яка відповіла, що світло у вікні квартири брата не горить, двері ніхто не відчиняє. Вона поїхала за адресою його проживання - двері ніхто не відчинив. В грудні 2021 року - січні 2022 року вона зі своїм сином приїжджали до всіх лікарень міста, моргів, Центру екстреної медичної допомоги, з метою знайти брата. Приблизно 17-20 січня 2022 року вона звернулась до органів поліції із заявою про встановлення місця знаходження безвісно зниклого брата [PERSON] . Але з того часу по теперішній час її брата [PERSON] ані вона, ані сусіди, ані знайомі не бачили. Вона намагалась встановити місце знаходження брата, зв?язувалась із його знайомими, сусідами в садовому товаристві, куди брат приїжджав, звернулась до добровольчого пошуково-рятувального загону «МІЛЕНА», на сайті якого з 31.01.2022 р. по теперішній час розміщено оголошення про зниклого [PERSON] , але намагання знайти брата виявились безрезультатними. З листопада 2021 року по теперішній час її брат їй ні разу не зателефонував, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Рішенням Харківського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 року визнано безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Буди Харківського району Харківської області, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Початком безвісної відсутності [PERSON] , [INFO] , вважати 21 січня 2022 року. 3 моменту винесення вищеназваного рішення по теперішній час ситуація не змінилася, [PERSON] не з`явився за адресою свого останнього проживання, не вийшов на зв?язок із нею або з іншими особами, будь-яких відомостей про ного немає. Оголошення померлим [PERSON] заявниці необхідно для отримання спадщини на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та земельної ділянки площею 0,1485 га, розташованої в [ADDRESS] , оскільки інших близьких родичів у нього немає. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2025 року за заявою відкрито провадження та справу призначено до розгляду у судове засідання. В судовому засіданні заявник і представник заявника вимоги заяви підтримали, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши учасників, свідків, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Будянською селищною радою Харківського району Харківської області [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Будянською селищною радою Харківського району Харківської області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією її свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Будянської селищної ради Харківського району Харківської області. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Будянською селищною радою Харківського району Харківської області. Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] 10 липня 1977 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був розірваний 14.09.1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Дзержинським відділом РАГС м.Харкова. 05 серпня 1994 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] , видане Московським відділом РАГС м.Харкова) Відповідно до інформації з Відділу з питань організації діяльності ЦНАП Південної міської ради Харківського району Харківської області від 20.02.2025 року №1593 [PERSON] зареєстрована фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно із договором купівлі-продажу від 13.12.1994 року, зареєстрованого на Харківській товарній біржі, [PERSON] придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки ААН №510802 від 24.10.1998 року [PERSON] придбав у власність земельну ділянку, площею 0,1485 га, розташовану в [ADDRESS] . Відповідно до листа- відповіді начальника ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 10.08.2023 №9072/199-60/01-23 [PERSON] [INFO] перебуває у розшуку з 21.01.2022 як безвісно зникла особа ОРС №6022005. На теперішній час встановити місцезнаходження останнього не вдалося можливим, проводяться оперативно-розшукові заходи для встановлення його місцезнаходження. Аналогічна відповідь надана заявнику заст.начальника ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 20.02.2025 року №4035/117-60/03-25. Як вбачається із матеріалів справи заявник зверталась до добровольчого пошуково-рятувального загону «МІЛЕНА», на сайті якого з 31.01.2022 р. по теперішній час розміщено оголошення про зниклого [PERSON] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21.05.2024 року визнано безвісно відсутнім [PERSON] [INFO] , з 21 січня 2022 року. Заявник [PERSON] сплачує комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , на підтвердження чого надала копії платіжний інструкцій і чеків в АТ «КБ ПриватБанк». За повідомленням Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 28.01.2025 №02-31/411 [PERSON] не звертався з будь-яких питань до Пісочинської селищної ради та Коротичанського старостинського округу за період з 01.01.2022 по 28.01.2025 року. Комунальне некомерційне підприємство «Міська поліклініка №26» Харківської міської ради на запит суду 03.12.2025 повідомило, що згідно електронній медичній карті пацієнт [PERSON] [INFO] за медичною допомогою за період з 01.01.2022 по теперішній час не звертався, декларація з лікарем-терапевтом була укладена 17.07.2018 року. Державна прикордонна служба України на запит суду повідомила що відомостей про перетин державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 21.11.2021 по 04.12.2025 громадянином [PERSON] [INFO] в Базі данних не виявлено. Відповідно до листа- відповіді з головного управління ДПС в Харківській області від 05.12.2025 року інформація про доходи [PERSON] за період з 01.01.2022 по 31.10.2025 року відсутня. За повідомленням Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перевіркою облікових даних архівного фонду Відділу актових записів про смерть, реєстрацію шлюбу, зміну імені, актового запису про смерть, реєстрації шлюбу, зміну імені на [PERSON] [INFO] не виявлено. З Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 17.12.2025 року надійшла інформація про те, що [PERSON] [INFO] перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком, пенсія нараховувалася через банківську установу. З грудня 2023 року виплату пенсії було переведено на поштове відділення, оскільки відповідно до отриманих списків банку [PERSON] не отримував пенсію з поточного рахунку більше як один рік. Виплата пенсії [PERSON] була призупинена з 01.07.2024 у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом шести місяців підряд. Свідки [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами і знайомими заявниці, пояснили, що [PERSON] і заявниця [PERSON] є рідним братом і сестрою. [PERSON] часто приїжджав у гості до сестри або телефонував їй, вони були завжди на зв`язку. Коли він не приїхав і не зателефонував їй на Новий рік, [PERSON] стала турбуватися, поїхали до нього на дачу, а потім на квартиру, в квартирі усі речі були на місці, телефон був на дачі в Коротичі. [PERSON] здійснювала його розшук в лікарнях і моргах, зверталась до розшукової організації, подала заяву про зникнення брата до поліції, але його так і не знайшли. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд дійшов наступного висновку. Визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Главою 4 ЦПК України . Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно зі ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. При цьому на наявність у суду саме права, а не обов`язку оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує частина перша статті 46 ЦК України. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама собою відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути достатньою підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок Верховний Суд зробив у постановах від 07 липня 2021 року в справі № 390/1443/19, від 27 листопада 2019 року в справі № 461/424/15, від 30 березня 2022 року в справі № 295/4293/21, від 08 лютого 2024 року в справі № 148/1207/22. При розгляді справ цієї категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. За результатами розгляду даної заяви суд приймає рішення про визнання особи померлою. Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія, шлюб припиняється (ст. 104 Сімейного кодексу України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України). Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану буде видано Свідоцтво про смерть особи. Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті. Згідно з ч. 3 ст.46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні. Після набрання законної сили таке рішення суду про оголошення особи померлою надсилається або надається, крім органу державної реєстрації актів цивільного стану, також нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 і 2 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено що станом на день розгляду заяви по суті [PERSON] близько 4 років відсутній в місці постійного проживання та реєстрації, а також відсутні відомості про місце його перебування. Сукупність досліджених доказів підтверджує відсутність відомостей про перебування [PERSON] в місці його останнього проживання понад три роки. Останній не давав про себе знати ні засобами поштового зв`язку, ні телефонного, ні будь-якого іншого. Заходи пошуку [PERSON] через органи внутрішніх справ не дали позитивного результату. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку. Таким чином, враховуючи, що в місці постійного проживання [PERSON] тривалий час відсутні відомості про місце його перебування, заходами розшуку встановити місце його перебування не виявилось можливим, достовірних доказів про те, що він є живим немає, а тому існують достатні підстави для припущення смерті [PERSON] , який понад чотири роки відсутній за місцем свого проживання, не отримує доходів, перебуває у розшуку, державний кордон України не перетинав, в лікарні не звертався, пенсії не отримував, актові записи про його смерть, реєстрацію шлюбу або зміну імені відсутні. Також, у зв`язку з відсутністю тривалий час відомостей про місце перебування [PERSON] , заявниця не може реалізувати свої права на спадкове майно та отримати у нотаріуса відповідне свідоцтво, а відтак, суд вважає за можливе задовольнити заяву та оголосити його померлим. У відповідності до ч.3 ст.46 ЦК України датою смерті [PERSON] слід вважати дату набрання рішенням законної сили, а не [INFO] , як зазачає заявник, оскільки відсутні докази того, що останній пропав безвісті за обставин, які загрожували йому смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку із воєнними діями. Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial