Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № R01.00509.005810871 від 11.10.2019 в розмірі 27714 грн. 77 коп. заборгованості за кредитом, 32622 грн. 19 коп. заборгованості за процентами, а всього стягнути заборгованості у розмірі 60336 грн. 96 коп., судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № R01.00509.005810871 від 11.10.2019 між акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] остання отримала кредит у розмірі 28068 грн. 73 коп., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) терміном до 11.04.2023, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,1% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно графіку щомісячних платежів. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор зобов`язується надати кредит відповідачу, а відповідач зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з нарахованими процентами за користування кредитом, іншими платежами та платою за обслуговування кредитної заборгованості. Первісний кредитор перед укладенням кредитного договору, ознайомив відповідачку в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла. Відповідачка ознайомилась з тарифами банку і згодна з ними. Відповідачка ознайомилась та підписала заяву про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, ознайомилась та підписала паспорт споживчого кредиту. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, надав кредит відповідачці у розмірі 28068 грн. 73 коп. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «Росвен Інвест Україна» правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна». 26.07.2023 між ТОВ «Росвен Інвест Україна» правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (Фактор), укладено Договір факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем становить 60336 грн. 96 коп., що складається з: - 27714 грн. 77 коп. сума заборгованості за кредитом; - 32622 грн. 19 коп. сума заборгованості за процентами. Сума заборгованості, відповідачки за кредитним договором відповідно до Реєстру боржників №1 від 26.07.2023 до Договору факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023 становить 60336 грн. 96 коп., які позивач прохає стягнути з відповідачки. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 06.10.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Частиною 8 ст. 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.10.2019 між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір № R01.00509.005810871, шляхом підписання заяви про акцепт публічної оферти від 11.10.2019, за яким АТ «Ідея Банк» надав [PERSON] кредитні кошти на 42 місяців в сумі 28068 грн. 73 коп. зі сплатою 35,07% річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до п.1.2 Договору позичальник укладенням цього договору дає доручення банку, а банк, а банк, за дорученням позичальника, надає кредит у день підписання даного договору шляхом переказу коштів в сумі 28068 грн. 73 коп. з позичкового рахунку позичальника на рахунок № [NUMBER] в АТ «Ідея Банк». призначення платежу: Погашення кредитної заборгованості договір № Р20.00509.004449327 від 19.10.2018 (а.с.35-37). Крім того, відповідачка [PERSON] 11.10.2019 підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання відповідачу кредиту, які є аналогічними умовам, які викладені у вказаному кредитному договорі (а.с. 38 на звороті- а.с.39). Видача грошових коштів у сумі 28068 грн. 73 коп. [PERSON] підтверджується долученою до справи випискою по особовому рахунку АТ «Ідея Банк» з 11.10.2019 по 25.07.2023 (а.с.40). Таким чином, взяті на себе зобов`язання банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № R01.00509.005810871 від 11.10.2019, складеного представником АТ «Ідея Банк», відповідачка [PERSON] має заборгованість за кредитним договором станом на 25.07.2023 в розмірі 60336 грн. 96 коп., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 27714 грн. 77 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами 32622 грн. 19 коп. (а.с. 41). 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Ідея Банк», в тому числі і до [PERSON] за договором. Факт набуття права вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» щодо відповідача підтверджується витягом з реєстру боржників № 3 від 25.07.2023 на загальну суму 60336 грн. 96 коп. (а.с.42-48, 50-51). 26.07.2023 між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 01.02-38/23, відповідно до умов якого ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Росвен Інвест Україна», в тому числі і до [PERSON] за договором. Факт набуття права вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» щодо відповідача підтверджується витягом з реєстру боржників № 1 від 26.07.2023 на загальну суму 60336 грн. 96 коп. (а.с.24, 52-56). Отже, право вимоги за кредитним договором, укладеним між первісним кредитором АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс». Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно із ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, право грошової вимоги на яку перейшло до позивача. Таким чином, судом встановлені підстави для задоволення позову. Щодо вимоги про стягнення 10000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених позивачем судових витрат за надання правничої допомоги, позивачем надано копії документів, а саме: договору про надання юридичних послуг №02/08/2024 від 02.08.2024, укладений між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та ФОП руденко К.В.; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Руденко К.В. серії ПТ №2412 від 23.10.2018; довіреності ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» на ім`я адвоката Руденко К.В. від 18.09.2025; акту приймання-передачі наданих послуг №56 до Договору №02/08/2024 про надання послуг від 02.08.2024, датований 03.03.2025; витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №56 до договору про надання юридичних послуг від 02.08.2024, датованого 03.03.2025; платіжної інструкції №2066 від 03.03.2025. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 10000 грн. 00 коп. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи. Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правничої допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено представником позивача, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 5000 грн. 00 коп. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовнихвимог, оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved