Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в обґрунтування якого зазначало, що 11.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про споживчий кредит №100100663, відповідно до якого Кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 5000,00 грн. Позичальник свої зобов`язання не виконав. 29.01.2022 року було укладено договір №29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги, зокрема за договором №100100663. 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права вимоги, зокрема за договором №100100663, унаслідок чого позивач набув права вимоги до відповідача. Позивач стверджував, що на дату пред`явлення позову заборгованість відповідача перед ним склала 32440,86 грн, з яких: 4750,00 грн основний борг, 27690,86 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, які ТОВ «Коллект Центр» просив стягнути з [PERSON] за Договором про споживчий кредит №100100663. Крім того, 15.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про споживчий кредит №4056321, відповідно до якого Кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 5000,00 грн. Позичальник свої зобов`язання не виконав. 13.01.2022 року було укладено договір №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги, зокрема за договором №4056321. Позивач стверджував, що на дату пред`явлення позову заборгованість за договором №4056321 від 15.09.2021 року відповідача перед ним склала 33566,25 грн, з яких: 4750,00 грн основний борг, 27866,25 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 950,00 грн заборгованість за комісіями, які ТОВ «Коллект Центр» просив стягнути з [PERSON] 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права вимоги, зокрема за договором №4056321 від 15.09.2021 року, унаслідок чого позивач набув права вимоги до відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу його зареєстрованого місця проживання (0610283181513). Однак поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення адресату з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 11.09.2021 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №100100663 (а.с. 18-22). Підпунктами 1.2, 1.3 та 1.4. кредитного договору встановлено, що Кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 5000,00 грн строком на 29 днів з 11.09.2021 з встановленим терміном повернення кредиту і сплати комісіях за надання кредиту та процентів за користування кредитом 10.10.2021. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору проценти за користування кредитом складають 14,50 грн, які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6 кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Підпунктом 2.2.3 кредитного договору встановлено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена в п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм кредитування, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3. запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 Договору. Підпунктом 2.3.1.1 передбачено можливість пролонгації строку кредитування на пільгових умовах, якщо кредитодавцем надана така можливість позичальнику, за умови сплати комісії та певної частки заборгованості за кредитом. Підпунктом 2.3.1.2 регламентовано пролонгацію на стандартних умовах, а саме, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Розділом 3 кредитного договору регламентовані обов`язки сторін, серед яких зокрема обов`язок кредитодавця надати кредит та позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені договором. Відповідно до підпункту 6.1. кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з підпунктом 6.2. позичальник підписує договір з використанням одноразового ідентифікатора, який надсилається йому товариством електронним повідомленням (СМС). Договір містить сукупність персональних даних [PERSON] , зокрема щодо ідентифікаційного коду, паспорта, адреси місця реєстрації та номера телефону. Умови кредитування, які відповідають умовам кредитного договору відображені також в паспорті споживчого кредиту №100100663. Відповідно до анкети-заяви на кредит №100100663, яка була створена 11.09.2021 сторонами було погоджено надання кредиту в сумі 5000,00 грн на строк 29 днів зі сплатою комісії за надання в розмірі 0,00% одноразово та процентів у розмірі 0,01% за кожен день користування, договір підписано 11.09.2021. Довідкою про ідентифікацію (підтверджується, що клієнт [PERSON] був ідентифікований кредитодавцем, одноразовий ідентифікатор V38562, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор +380689406487. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором №100100663 від 11.09.2021 виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти в сумі 5000,00 грн, що підтверджується квитанцією ТОВ «ФК «Елаєнс» номер в системі FONDY: №442778509 від 20.03.2025 на номер карти № [NUMBER] (зворот а.с.37). 29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено Договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №100100663, який був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , в сумі 18903,36 грн, яка складається з: 4750,00 грн основний борг, 14153,36 грн проценти, що підтверджується реєстром та витягом з реєстру боржників. Відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 (а.с. 59-62) ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за кредитним договором №100100663, який був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в сумі 32440,86 грн, яка складається з: 4570,00 грн основний борг, 27690,86 грн проценти, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с.7). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно із ч. ч. 1, 2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). Кредитор, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору, натомість [PERSON] свої зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором не виконав. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» заборгованість за кредитним договором №100100663 від 11.09.2021 року становить 18903,36 грн, з яких: 4750,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14153,36 грн - заборгованість по процентам. З розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 року слідує, що останнім в період з 29.12.2021 року по 23.02.2022 року було нараховано 5,0% денних, що становить 13537,50 грн. У зв`язку з цим, станом на день розрахунку загальний розмір заборгованості за договором про споживчий кредит №100100663 від 11.09.2021 року становить 32440,86 грн, з яких: 4750,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14153,36 грн - заборгованості по процентам станом на дату відступлення права вимоги, 13537,50 грн нараховані відсотки згідно кредитного договору. Щодо позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення відсотків за договором, суд дійшов таких висновків. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа N 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведений підхід до вирішення спорів у подібних відносинах підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року (справа N 910/4518/16), де викладені зокрема правові висновки, що поняття "користування кредитом", яким послуговуються скаржники, є окремим випадком "користування чужими коштами". Термін "користування чужими коштами" Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі N 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно). Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Тобто в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі N 912/1120/16 (пункт 6.19). У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Водночас, встановлено, що протягом дії договору відповідач частково виконував свої зобов`язання, здійснював окремі платежі, а також первісним кредитором здійснювалися операції з часткового списання (зменшення) заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості. Зазначені обставини свідчать про врахування кредитодавцем фактичних взаєморозрахунків між сторонами та зменшення загального розміру заборгованості відповідача. Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернув кредитні кошти в повному обсязі, отримані ним на підставі договору про споживчий кредит №100100663 від 11.09.2021, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 13537,50 грн. Виходячи з викладеного, з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість за Договором про споживчий кредит №100100663 від 11.09.2021 у розмірі 32440,86 грн, з яких 4570,00 грн сума боргу за тілом кредиту, 14153,36 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 13537,50 відсотки згідно користування договором. Крім того, 15.09.2021 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №4056321 (а.с.25-29). Підпунктами 1.2, 1.3 та 1.4. кредитного договору встановлено, що Кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 5000,00 грн строком на 30 днів з 15.09.2021 з встановленим терміном повернення кредиту і сплати комісіях за надання кредиту та процентів за користування кредитом 15.10.2021. Підпунктом 1.5.1. кредитного договору передбачено сплату комісію за надання кредиту в сумі 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору проценти за користування кредитом складають 3750,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6 кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Підпунктом 2.2.3 кредитного договору встановлено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена в п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм кредитування, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3. запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 Договору. Підпунктом 2.3.1.1 передбачено можливість пролонгації строку кредитування на пільгових умовах, якщо кредитодавцем надана така можливість позичальнику, за умови сплати комісії та певної частки заборгованості за кредитом. Підпунктом 2.3.1.2 регламентовано пролонгацію на стандартних умовах, а саме, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Розділом 3 кредитного договору регламентовані обов`язки сторін, серед яких зокрема обов`язок кредитодавця надати кредит та позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені договором. Відповідно до підпункту 6.1. кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з підпунктом 6.2. позичальник підписує договір з використанням одноразового ідентифікатора, який надсилається йому товариством електронним повідомленням (СМС). Договір містить сукупність персональних даних [PERSON] , зокрема щодо ідентифікаційного коду, паспорта, адреси місця реєстрації та номера телефону. Умови кредитування, які відповідають умовам кредитного договору відображені також в паспорті споживчого кредиту №4056321. Відповідно до анкети-заяви на кредит №4056321, яка була створена 15.09.2021 сторонами було погоджено надання кредиту в сумі 5000,00 грн на строк 30 днів зі сплатою комісії за надання в розмірі 19% одноразово та процентів у розмірі 2,50% за кожен день користування, договір підписано 15.09.2021. Довідкою про ідентифікацію (підтверджується, що клієнт [PERSON] був ідентифікований кредитодавцем, одноразовий ідентифікатор L43040, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор +380689406487. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором №4056321 від 15.09.2021 виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти в сумі 5000,00 грн, що підтверджується квитанцією ТОВ «ФК «Елаєнс» номер в системі FONDY: №444072201 від 24.04.2025 на номер карти № [NUMBER] (зворот а.с.40). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» заборгованість за кредитним договором №4056321 від 15.09.2021 року становить 23591,25 грн, з яких: 4750,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17891,25 грн - заборгованість по процентам, 950,00 грн заборгованість по комісії (а.с. 41-42). 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено Договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №4056321, який був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , в сумі 23591,25 грн, яка складається з: 4750,00 грн основний борг, 17891,25 грн проценти, що підтверджується реєстром та витягом з реєстру боржників, 950,00 заборгованість по процентах, що підтверджується реєстром боржників від 13.01.2022 року (а.с.58). З розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 року слідує, що останнім в період з 13.01.2022 року по 23.02.2022 року було нараховано 5,0% денних, що становить 9975,00 грн. У зв`язку з цим, станом на день розрахунку загальний розмір заборгованості за договором про споживчий кредит №4056321 від 15.09.2021 року становить 33566,25 грн, з яких: 4750,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17891,25 грн - заборгованості по процентам станом на дату відступлення права вимоги, 9975,00 грн нараховані відсотки згідно кредитного договору, 950,00 грн - заборгованість з комісії. Відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 (а.с. 59-62) ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за кредитним договором №4056321, який був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в сумі 33566,25 грн, яка складається з: 4570,00 грн основний борг, 27866,25 грн проценти та 950,00 грн комісія, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с.8). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно із ч. ч. 1, 2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). При цьому, на виконання вимог ч.1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Кредитор, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору, натомість [PERSON] свої зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором не виконав. Виходячи з викладеного, з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість за Договором про споживчий кредит №4056321 від 15.09.2021 у розмірі 33566,25 грн, з яких 4570,00 грн сума боргу за тілом кредиту, 17891,25 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги, 9975,00 грн - проценти за користування кредитом, 950,00 грн заборгованість з комісії. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1ст. 15 ЦК України). Одним із способів захисту майнових прав відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України є примусове виконання обов`язку в натурі. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами про споживчий кредит порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованості в загальній сумі 6600,11 грн, з якої: за Договором про споживчий кредит №100100663 від 11.09.2021 в сумі 32440,86 грн (4570,00 грн сума боргу за тілом кредиту, 27690,86 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги) та за Договором про споживчий кредит №4056321 від 15.09.2021 в сумі 33566,25 грн (4570,00 грн сума боргу за тілом кредиту, 27866,25 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги, 950,00 грн - заборгованість за комісіями). Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Отже, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за договорами: №100100663 від 11.09.2021 року та за договором №4056321 від 15.09.2021 року, укладеним з [PERSON] . Відповідно до п.5.2 права вимоги за цим договором вважається відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді. З моменту відступлення (передачі) первісним кредитором новому кредитору прав вимоги, новий кредитор є таким, що замінив первісного кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги. До нового кредитора переходить права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійсненні первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договору позики (кредитних договорів)( п.5.4.). Отже до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право кредитора за вищевказаними кредитними договорами, що підтверджується дослідженими доказами. Що стосується вищевказаних договорів факторингу та договору про відступлення права вимоги вони є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, з нього на користь позивача необхідно стягнути заявлену в позові заборгованість. Крім того, з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню 2422,40 грн судового збору (з урахуванням ставки понижуючого коефіцієнта). Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Щодо відшкодування витрат на оплату правничої допомоги, судом встановлено, що сума в розмірі 16000,00 гривень за надані послуги правничої допомоги є неспіврозмірною виконаній адвокатом роботі, розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Участі в судових засіданнях адвокат не приймав.

Outcome: approved