Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

КП «Теплогарант» у поданому позові просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у солідарному порядку, заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, що виникла за період з 01 травня 2022 року по 01 жовтня 2025 року у розмірі 31449,73 грн. Крім того, ставиться питання про відшкодування 2422,40 грн. понесених судових витрат. На обґрунтування у зверненні вказано, що КП «Теплогарант» як комунальне підприємство, засноване Конотопською міською радою з метою надання комунальних послуг по забезпеченню тепловою енергією, зокрема і мешканцям житлового багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що обліковується приладом обліку теплової енергії - тепловим лічильником. У квартирі [ADDRESS] вказаного будинку зареєстровані відповідачі. Проте, мешканці цієї квартири, отримуючи послуги з централізованого опалення (послуги з постачання теплової енергії) в опалювальні періоди 2021-2022 рр., 2022-2023 рр., 2023-2024 рр., 2024-2025 рр., не сплачували за використану послугу, внаслідок чого у період з 01.05.2022 року по 01.10.2025 року утворилася заборгованість в розмірі 31449,73 грн., що і стало підставою для звернення до суду про стягнення з відповідачів цих коштів примусово. З посиланням на норми ЗУ «Про теплопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» зауважують, що укладення договору на надання житлово-комунальної послуги є двостороннім обов`язком як виконавця житлово-комунальних послуг так і споживача цих послуг. Відмова споживача від укладення договору про надання житлово-комунальної послуги не звільняє від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої виконавцем. Укладення відповідного договору не звільняє споживача від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до його укладення. Крім того, чинне законодавство не містить норм, які б надавали теплопостачальному підприємству право відмовити споживачу у наданні послуги з постачання теплової енергії на тій підставі, що останнім не укладено договір, чи з цієї підстави припинити надання послуги. Зазначають, що у період опалювального сезону 2020-2021 рр., який розпочався з жовтня 2020 року, КП «Теплогарант» надавало споживачам послугу з постачання теплової енергії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про комерційний облік теплової енергії» № 2119-VIII 22.06.2017 р. (зі змінами і доповненнями), Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 р. (зі змінами і доповненнями) та у відповідності до постанов КМ України «Про затвердження Правил надання послуги постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21.08.2019 р., «Про затвердження граничного розміру плати за абонентські обслуговування....» № 808 від 21.08.2019 р. (зі змінами і доповненнями), «Про затвердження Порядку перевірки якості комунальних послуг параметрам, передбаченим договором про надання комунальної послуги» № 1145 від 27.12.2018 р. За положеннями ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 р. (далі по тексту Закон) надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. У частині 2 ст. 7 Закону закріплено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Статтею 9 Закону регламентовано, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до частин 4, 5 ст. 13 Закону з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору, складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (У тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Аналіз наведених норм надає підстави для наступних висновків: укладення договору на надання житлово-комунальної послуги є двостороннім обов`язком як виконавця житлово-комунальних послуг так і споживача цих послуг; відмова споживача від укладення договору про надання житлово-комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем; укладення відповідного договору не звільняє споживача віду оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до його укладення; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року (у редакції Закону № 1060-ІХ від 03.12.2020 року, що набула чинності з 01 травня 2021 року) у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються Укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Наказом КП «Теплогарант» № 436 від 20 жовтня 2021 року «Про затвердження, форми Договору» затверджено форму Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання у відповідності з формою Типового договору, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» (зі змінами в редакції постанови КМУ № 1022 від 08.09.21 року). З 22 листопада 2021 року між КП «Теплогарант» та усіма споживачами теплової енергії (незалежно від того, обладнана квартира автономною системою опалення чи перебуває на централізованому опаленні) набув чинності Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі-Договір), що є публічним договором приєднання, текст якого на підставі частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» був опублікований 22 жовтня 2021 року на офіційному веб-сайті Конотопської міської ради (https://konotop-rada.gov.ua), про що підприємство інформувало споживачів шляхом розміщення у проміжок часу з 22 по 30 жовтня 2021 року контролерами підприємства на інформаційних дошках під`їздів та додатково шляхом публікації відповідного оголошення у місцевому друкованому виданні газети «Факти+програми ТБ» № 44 (143) від 03 листопада 2021 року. Крім того, інформація про опублікований публічний договір додатково розміщена на квитанціях споживачів за жовтень 2021 року. Оскільки протягом 30 днів з дати опублікування публічного договору (з 22 жовтня 2021 року) співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] не прийнято рішення про вибір іншої моделі договору з теплопостачальною організацією (колективний договір або договір з колективним споживачем) або рішення про відключення усього будинку від мережі централізованого опалення, та не повідомлено теплопостачальну організацію про прийняте рішення, публічний договір на постачання теплової енергії між сторонами набув чинності з 22 листопада 2021року (що передбачено п. 51 самого Договору). Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що свідчать про його намір укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, фактичне отримання послуги, сплата рахунка за надану послугу (пункт 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від, 21.08.2019 р.). Відсутність оформленої у письмовій формі заяви-приєднання не звільняє співвласника багатоквартирного будинку від обов`язку оплачувати теплову енергію поставлену у будинок. Пунктом 58 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 20 жовтня 2021 року, який є публічним договором приєднання, встановлено, що з дня набрання чинності даним Договором втрачають чинність раніше укладені між сторонами Договори, в тому числі і Договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2020 року, шо укладався у письмовій формі, закінчення дії раніше укладених договорів не звільняє споживача від обов`язку оплати вартості фактично спожитих послуг. Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів, (пункт 35 Постанови КМУ № 830 від 21.08.2019 року). Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором (пункт 36 Постанови КМУ № 830 від 21.08.2019 року). Пунктом 34 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 20 жовтня 2021 року, що є публічним договором приєднання встановлено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 28-го числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Крім того, інформація про термін оплати послуг розміщується виконавцем на повідомленнях (квитанціях) на оплату послуг, що надаються споживачам по закінченню кожного розрахункового періоду. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору і не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб (пункт 37 Постанови КМУ № 830 від 21.08.2019 р.) 24.02.2025 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області виданий судовий наказ, яким з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Теплогарант», в солідарному порядку, стягнуто заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 26339,08 грн., яка виникла за період з 01 травня 2022 року до 01 лютого 2025 року. Ухвалою суду від 19.03.25 року вказаний наказ скасований, а КП «Теплогарант» роз`яснено право звернутися до суду з тими самими вимогами до боржника у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 21.11.2025 року по справі відкрито провадження та, враховуючи норми ст.ст. 274, 279 ЦПК України, постановлено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу КП «Теплогарант» вказана ухвала 21.11.25 року о 16 год 25 хв надіслана до електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, сформованого в автоматизованій системі діловодства Конотопського міськрайонного суду Сумської області (а.с. 38). Направлена поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням за місцем реєстрації відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ухвала про відкриття провадження 02.12.2025 року отримана останніми особисто (а.с. 28), правом надання відзиву відповідачі не скористалися. Суд, дослідивши представлені докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно із Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», стягувач виробляє теплову енергію відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил, а Споживач зобов`язаний оплачувати послуги з постачання теплової енергії у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. За положеннями ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 р. (далі по тексту Закон) надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. У частині 2 ст. 7 Закону закріплено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Статтею 9 Закону регламентовано, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до частин 4, 5 ст. 13 Закону з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору, складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (У тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Аналіз наведених норм надає підстави для наступних висновків: укладення договору на надання житлово-комунальної послуги є двостороннім обов`язком як виконавця житлово-комунальних послуг так і споживача цих послуг; відмова споживача від укладення договору про надання житлово-комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем; укладення відповідного договору не звільняє споживача віду оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до його укладення; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За положеннями ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14. У період з початком опалювального сезону 2020-2021 рр. (з жовтня 2020 р.), у зв`язку зі змінами законодавства у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема і сфері теплопостачання, КП «Теплогарант» надавало споживачам «послугу з постачання теплової енергії» в порядку та на умовах визначених Законом України «Про комерційний облік теплової енергії» № 2119-VIII 22.06.2017 р. (зі змінами і доповненнями), Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р. (зі змінами і доповненнями) та у відповідності до постанов КМ України «Про затвердження Правил надання послуги постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21.08.2019 р., «Про затвердження граничного розміру плати за абонентські обслуговування....» № 808 від 21.08.2019р. (зі змінами і доповненнями), «Про затвердження Порядку перевірки якості комунальних послуг параметрам, передбаченим договором про надання комунальної послуги» № 1145 від 27.12.2018 р. Наказом КП «Теплогарант» № 436 від 20.10.2021 року затверджено форму індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання у відповідності з формовою Типового договору, затвердженого постановою КМ України № 830 від 21.08.2019 року «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 р. (у редакції Закону № 1060-ІХ від 03.12.2020, що набула чинності з 01.05.2021 року) у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщуеться повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Отже, з 22.11.2021 року між КП «Теплогарант» та усіма споживачами теплової енергії (незалежно від того, обладнана квартира автономною системою опалення чи перебуває на централізованому опаленні) набув чинності індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання, текст якого 22.10.2021 року опубліковано на офіційному веб-сайті Конотопської міської ради (https://konotop-rada.gov.ua) у розділах «Місто - Господарська діяльність - Тарифи», про що у період з «22» по «30» жовтня 2021 року контролери підприємства інформували споживачів шляхом розміщення на інформаційних дошках під`їздів відповідного оголошення та додатково шляхом публікації відповідного оголошення у місцевому друкованому виданні газеті «Факти+програми ТБ» № 44(143) від «03» листопада 2021 року. Крім того, інформація про опублікований публічний договір додатково розміщена на квитанціях споживачів за жовтень 2021 року. Оскільки протягом 30 днів з дати опублікування публічного договору (з 22 жовтня 2021 року) співвласниками багатоквартирного будинку не прийнято рішення про вибір іншої моделі договору з теплопостачальною організацією (колективний договір або договір з колективним споживачем) або рішення про відключення усього будинку від мережі централізованого опалення, та не повідомлено теплопостачальну організацію про прийняте рішення, публічний договір на постачання теплової енергії між сторонами набув чинності з 22 листопада 2021 року (що передбачено п. 51 самого Договору). Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його намір укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, фактичне отримання послуги, сплата рахунка за надану послугу, (пункт 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджено постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 р.). Пунктом 34 Договору передбачений обов`язок споживача здійснювати оплату за цим договором щомісяця не пізніше 28-го числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Пунктом 58 індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 20 жовтня 2021 року, що є публічним договором приєднання встановлено, що з дня набрання чинності даним Договором втрачають чинність раніше укладені між сторонами договори, в тому числі Договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2020 року, що укладався у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 4, ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення... Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Співвласники зобов`язані, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку (п.1); своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (п.10). Згідно частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії» № 2119-УШ від 22.06.2017р.: «Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання». За положеннями ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 р. - плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: - плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; - плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, та з реєстру територіальної громади про місце проживання особи за адресою: [ADDRESS] значаться зареєстрованими [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21, 22, 25). За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] по оплаті послуг з централізованого опалення на ім`я [PERSON] , які надаються КП «Теплогарант», опалювальна площа квартири становить 57,6 кв.м. Теплова енергія, яка постачається до житлового багатоквартирного будинку по [ADDRESS] обліковується приладом обліку теплової енергії тепловим лічильником. У період з 01.05.2022 року по 01.05.2022 року позивачем надавались відповідачам послуги з централізованого опалення. Дані обставини не оспорюються і сторонами. Відповідачам, як співвласникам будинку [ADDRESS] , здійснюється нарахування плати за обсяг спожитої теплової енергії будинком, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Мінрегіону № 315 від 22.11.2018 року зі змінами від 28.12.2021 року, та згідно затверджених органом місцевого самоврядування тарифів на послуги теплопостачання пропорційно до частки співвласника будинку. Розмір плати за абонентське обслуговування затверджений наказом КП «Теплогарант» № 403 від 01.10.2021 р. та складає: для абонентів будинку без вузлів обліку 22,88 грн. з ПДВ, з вузлами обліку 27,24 грн. з ПДВ (а.с. 23-24). Відповідно до ст. 156 ЖК України, повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири). Згідно довідки з Єдиного державного демографічного реєстру за адресою: [ADDRESS] значаться зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35, 36). За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] по оплаті послуг з централізованого опалення на ім`я [PERSON] , які надаються КП «Теплогарант», опалювальна площа квартири становить 78 кв.м. Теплова енергія, яка постачається до житлового багатоквартирного будинку по [ADDRESS] обліковується приладом обліку теплової енергії тепловим лічильником. У період з 01.10.2022 року по 01.10.2025 року позивачем надавались відповідачам послуги з централізованого опалення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі не надали суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини, що були встановлені судом, а відтак позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги задоволені, то з відповідачів, відповідно до ст. 141 ЦПК, підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved