Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9 820 гривень 00 копійок. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05 лютого 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронній формі було укладено Договір № 1536443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки на умовах передбачених цим договором. На підставі укладеного договору відповідач на споживчі потреби отримала кредит у розмірі 3 000 гривень 00 копійок зі строком кредиту - 30 днів з дати його надання з можливістю пролонгації не більше ніж на 120 календарних днів. Тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день. Позивач зазначає, що згідно умов кредитного договору від 05 лютого 2021 року кредитодавець здійснив переказ коштів у розмірі 3 000 гривень 00 копійок за реквізитами платіжної картки відповідача № [NUMBER] . 07 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна»та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп»було укладено Договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна»відступило на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп»право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 1536443. 07 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та позивачем було укладено договір факторингу №2-07/09-2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» відступило на користь ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 1536443. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим станом на 12 червня 2025 року виникла заборгованість, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3 000 гривень 00 копійок, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 6 820 гривень 00 копійок, а всього 9 820 гривень 00 копійок, від сплати яких відповідач ухиляється. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити відсутності представника позивача (а.с.5 зворот). Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися. Про дату та час розгляду справи були належним чином повідомлені шляхом направлення смс-повідомлення (а.с.76,77). Причини неявки суду не повідомили. Відзив на позов не надали. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05 лютого 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронній формі було укладено Договір № 1536443 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] отримала на умовах строковості, зворотності, платності на споживчі потреби кредит в сумі 3 000 гривень 00 копійок зі строком кредиту - 30 днів з дати його надання з можливістю пролонгації не більше ніж на 120 календарних днів. Тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,90 % за 1 (один) день, знижена процентна ставка становить 1,90 % за 1 (один) день (а.с.10-14). Частиною ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» задекларовано термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором», де Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Комбінацію літер та цифр, що розташовуються в нижньому правому кутку договору являє собою електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Суд вважає, що укладення Договору в електронній формі між сторонами підтверджується комбінацію літер та цифр, що розташовані в нижньому правому кутку Договору та являють собою електронний підпис відповідача (а.с.14 зворот). Отже Договір був укладений в електронній формі, а кожний примірник електронного документа з накладеним на нього електронним підписом, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові № 175/4576/14 від 17 липня 2019 року яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, умови договорів приєднання розробляються банком, а тому повинні бути зрозумілі усім споживачам, доведені до їх відома, а тому банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні Платіжні Рішення» вих. №2643_250702151023 від 02 липня 2025 року підтверджено, що відповідачу 05 лютого 2021 року було здійснено перерахунок коштів у розмірі 3 000 гривень 00 копійок на платіжну картку відповідача, маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 79577638 (а.с. 34). Судом встановлено, що 07 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна»та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» було укладено договір факторингу № 1-07092021, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1536443 (а.с.25-28). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна», заборгованість відповідача станом на 06 вересня 2021 року за договором № 1536443 від 05 лютого 2021року становить 9 820 гривень 00 копійок (а.с. 38-40). Також судом встановлено, що 07 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» було укладено Договір №2-07/09-2021 відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» відступило на користь ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №1536443 (а.с.21-22). Оскільки на підставі вказаних договорів відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», тому суд вважає, що останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості, а нарахування відсотків за користування кредитом має відбуватися з моменту отримання кредиту до моменту укладання договору факторингу, тобто з 05 лютого 2021року по 07 вересня 2021 року. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З дослідженого судом розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач не проводив платежі по погашенню кредиту, у зв`язку з чим не належним чином виконує умови договору. Випискою з особового рахунка за кредитним договором №1536443 підтверджено, що станом на 12 червня 2025 року існує заборгованість за кредитним договором в сумі 9 820 гривень 00 копійок, яка складається з 3 000 гривень 00 копійок прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6 820 гривень 00 копійок прострочена заборгованість за процентами, яка нарахована за 120 днів прострочення платежу з урахуванням розміру процентної ставки, яка була погоджена сторонами у зв`язку з автоматичною пролонгацією договору (а.с.17, 38-40). З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не належним чином виконує умови зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач та її представник не надали суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір. Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що відповідач, порушивши зобов`язання по умовах договору, має заборгованість перед ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за кредитним договором, яка жодними належними та допустимими доказами не спростована відповідачем та її представником, а тому підлягає стягненню на користь позивача. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Стосовно стягнення судових витрат на сплату судового збору та витрат на правову допомогу. Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з підготовкою позовної заяви до суду, надано Договір про надання правничої допомоги № 09/07/2025 від 09 липня 2025 року, укладений між адвокатом Пархомчуком С. В. та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (а.с.23-24), Актом про отримання правової допомоги від 01 жовтня 2025 року (а.с.58), рахунку №01.10.2025-17 від 01 жовтня 2025 року на суму 10 500 гривень 00 копійок (а.с.60), платіжною інструкцією № 1014 від 01 жовтня 2025 року (а.с.56). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 500 гривень 00 копійок, а позиція суду відповідає позиції ВС, яка викладена в постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22, згідно якої Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 33). На підставі викладеного,

Outcome: approved