Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

В провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Худіної О.О. надійшли матеріали цивільної справи № 336/8022/21 за заявою представника відповідача адвоката Сердюка Р.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи - державний реєстратор виконавчого комітету Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області Дімітрова Владлена Сергіївна, державний реєстратор виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Юрій Володимирович, виконавчий комітет Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області, виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Міністерство юстиції України, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання договору дійсним, визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора, поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 17.10.2025 року (суддя Дацюк О.І.) в ухваленні додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи - державний реєстратор виконавчого комітету Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області Дімітрова Владлена Сергіївна, державний реєстратор виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Юрій Володимирович, виконавчий комітет Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області, виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Міністерство юстиції України, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання договору дійсним, визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора, поділ майна подружжя відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 09.12.2025 року ухвалу суду від 17.10.2025 року скасовано, та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2025 року було задоволено заяву судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І. про самовідвід у цивільній справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано у провадження судді Худіної О.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2025 року було постановлено прийняти до свого провадження заяву та призначити у цивільній справі судове засідання. 21.01.2026 від представника адвоката Сердюка Романа Вікторовича за вхідним номером ВХ:2025/26-вх надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі, вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення суду підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Інші учасники цивільної справи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, повідомленні належним чином. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви На підставі ч. 3 ст. 270 ЦПК України - Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяву обґрунтовує тим, що однією з позовних вимог, була вимога про поділ спільного сумісного майна подружжя. Згідно п.4 вимог викладених в резолютивній частині позову, позивач [PERSON] просив суд про наступне. «4. Визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право приватної власності на 1/2 (одну другу) частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя». Означене підтверджується наявною у справі уточненою позовною заявою від 06.10.2021 р. Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 03.06.2024 р. позов задоволено частково. Серед іншого, суд задовольнив вище викладену вимогу про поділ спірної квартири та визнав за позивачем право власності на (одну другу) частину квартири. Рішення суду набуло законної сили. Означене підтверджується наявним у справі рішенням суду від 03.06.2024 р. В той же час, вбачається, що резолютивна частина рішення суду, не містить висновку про визнання чи відмову у визнанні за відповідачем права власності на іншу частину спірної квартири, стосовно якої сторони подавали докази і давали пояснення. Оскільки, суд задовольнив вимогу про поділ майна подружжя та визнав за позивачем право власності на частину квартири, слід ухвалити додаткове рішення суду про визнання за відповідачем права власності на іншу частину квартири. Поділ квартири та визнання за позивачем права власності на частини квартири, з одночасним залишенням решти квартири у спільній сумісній власності сторін, очевидно свідчить про стан невизначеності та необхідність подальшого вичерпання конфлікту, у нових судових провадження. Якщо квартиру поділено судом і за позивачем визнано право власності на її частину, решта квартири не може надалі залишатися у спільній сумісній власності подружжя. Спільної сумісної власності, вже не існує. Вона поділена між сторонами спору. Означене є підставою для набуття та реєстрації права власності на відповідні (поділені) частки спірної квартири, за обома співвласниками. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем. Ухвалення рішення, не може вимагати від сторін подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту. Задоволення позовної вимоги про поділ квартири, є підставою для визнання права власності на її частки, за обома колишніми учасниками права спільної сумісної власності. Поділ спільного сумісного майна подружжя означає припинення режиму спільної сумісної власності та трансформацію його у право спільної часткової власності. Тобто суд визначає право обох подружжя на частки. Якщо позов заявлений лише одним із подружжя, суд має визначити частки обох сторін, оскільки поділ майна є двостороннім правовідношенням і не може відбутися без визначення прав іншого співвласника. При поділі суд має визнавати за обома з подружжя право власності на відповідні частки, а не лише за позивачем, оскільки інакше буде збережений режим спільної сумісної власності, що суперечить меті поділу. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)». На підставі вказаних обставин представник просить суд ухвали додаткове рішення, яким визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право приватної власності на 1/2 (одну другу) частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що однією з позовних вимог, була вимога про поділ спільного сумісного майна подружжя. Згідно п.4 вимог викладених в резолютивній частині позову, позивач [PERSON] просив суд про наступне. «4. Визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право приватної власності на 1/2 (одну другу) частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя». Означене підтверджується наявною у справі уточненою позовною заявою від 06.10.2021р. Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 03.06.2024р. позов задоволено частково. Серед іншого, суд задовольнив вище викладену вимогу про поділ спірної квартири та визнав за позивачем право власності на частину квартири. Рішення суду набуло законної сили. Означене підтверджується наявним у справі рішенням суду від 03.06.2024р. В той же час, вбачається, що резолютивна частина рішення суду, не містить висновку про визнання чи відмову у визнанні за відповідачем права власності на іншу частину спірної квартири, стосовно якої сторони подавали докази і давали пояснення. Поділ спільного сумісного майна подружжя означає припинення режиму спільної сумісної власності та трансформацію його у право спільної часткової власності. Тобто суд визначає право обох подружжя на частки. Якщо позов заявлений лише одним із подружжя, суд має визначити частки обох сторін, оскільки поділ майна є двостороннім правовідношенням і не може відбутися без визначення прав іншого співвласника. При поділі суд має визнавати за обома з подружжя право власності на відповідні частки, а не лише за позивачем, оскільки інакше буде збережений режим спільної сумісної власності, що суперечить меті поділу. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)». Згідно з практикою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі N? 615/1364/16-ц (провадження N? 61-6575с 19), аналіз статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні спору про поділ майна, суд може не погодитися із запропонованим варіантом поділу такого майна та провести його поділ у інший спосіб, враховуючи інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставин, що мають істотне значення. За нормою п.2 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. При цьому, відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суд України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення. Додаткове рішення суду це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання. Враховуючи наведені процесуальні норми, обґрунтованість поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення, із врахуванням задоволення вимог заяви в повному обсязі.

Outcome: approved