Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Дубовий О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 13.07.2022 року він уклав шлюб з відповідачкою. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на сьогоднішній день фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені та не підтримуються. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них наявні різні життєві цінності, особисті прагнення, соціальні орієнтації, погляди на побудову сімейного життя, шлюбні обов"язки, ведення спільного господарства та виховання дітей. Як наслідок між ними зникли взаємні почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Вказує, що сторони однією сім`єю не проживають. Таким чином, зареєстрований між сторонами шлюб є лише формальним, оскільки особисті стосунки позивача з відповідачем повністю відсутні. Позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить його інтересам. За наведених причин примирення сторін є неможливим та недоцільним. А тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач та представник позивача не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, у якій зазначив, що позивач у повному обсязі підтримує позовні вимоги та просить задовольнити позов з наведених у такому підстав. Відповідач у судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі відповідача, у якій зазначила, що налагодження стосунків між нею та позивачем неможливе, адже всі вживані заходи щодо примирення подружжя успіху не мали . Вона має бажання розірвати цей шлюб, який носить лише формальний характер та очікує на юридичне оформлення його розірвання. Зацікавлена в якнайшвидшому розгляді справи з винесеннями відповідного судового рішення. Тому позовні вимоги у справі № 308/8679/25 визнає повністю. Розгляд справи просить провести без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 13.07.2022 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27.04.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Як встановлено згідно пояснень позивача у позовній заяві, через різні погляди на шлюб та сім"ю, різні життєві цінності, особисті прагнення, соціальні орієнтації сторони, шлюбні обов"язки, ведення спільного господарства та виховання дітей сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають однією сім"єю. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою, зазначаючи, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, та суперечитиме його інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви. Відповідач позов визнала, подавши заяву відповідного змісту. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved