Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

15.12.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Радінович В.І. в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилалися на те, що 08.10.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №1235. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом сімейного життя між сторонами поступово погіршувалися стосунки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти суті проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Після смерті батьків відповідач став зловживати алкоголем, в стані алкогольного сп`яніння є агресивним, кидається з ножем на людей, розбив власний автомобіль. Тож проживати далі разом з ним стало небезпечно. На теперішній час сімейні відносини фактично припинені, з 2024 року сторони припинили сумісне проживання та шлюбні стосунки, у т.ч. вести побут, спільне господарство. Спір щодо поділу спільного майна у сторін на даний момент відсутній. Час на примирення позивач прохає не надавати, оскільки на даний час шлюбні відносини фактично припинені та рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. Позивач вважає подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Позивач не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Позивач не бажає стягувати судові витрати з відповідача. Прохали розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 08.10.2005 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції; розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без участі позивача та його представника, проти винесення судом заочного рішення не заперечують. 16.12.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті в судове засідання з викликом сторін. 27.01.2026 року в судове засідання позивач та її представник: адвокат Радінович В.І. не з`явилися, у позові прохали справу розглянути без їх участі, не заперечували проти заочного розгляду справи. 27.01.2026 року в судове засідання відповідач не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду за увесь час знаходження справи на розгляді не надав, відзив на позов не подав, про причини неявки не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в м. Запоріжжя народилася позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 03.11.2005 року. [INFO] в м. Запоріжжя народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 11.01.1997 року. 08.10.2005 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб в Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №1235, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.10.2005 року. Від шлюбу сторони мають дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.2006 року, та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.12.2012 року. Позивач посилається на те, що протягом сімейного життя між сторонами поступово погіршувалися стосунки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти суті проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Після смерті батьків відповідач став зловживати алкоголем, в стані алкогольного сп`яніння є агресивним, кидається з ножем на людей, розбив власний автомобіль. Тож проживати далі разом з ним стало небезпечно. На теперішній час сімейні відносини фактично припинені, з 2024 року сторони припинили сумісне проживання та шлюбні стосунки, у т.ч. вести побут, спільне господарство. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. Позивач вважає подальше збереження шлюбу з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2,3 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 08.10.2005 року, мають спільних дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , між сторонами шлюбні відносини фактично припинені з 2024 року, спір щодо поділу спільного майна відсутній. Клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу позивач не заявляла. А тому суд вважає, що шлюб має бути розірвано, так як подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так як відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень суду не надав, то суд вирішив справу за наявними матеріалами. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Так як позивач не заявляла вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд, враховуючи принцип диспозитивності, під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved