Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Короткий зміст заявлених вимог Позов мотивований тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі та є батьками малолітнього сина, який проживає разом з матір`ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та інші обставини, що призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач заперечує проти вжиття заходів для примирення подружжя, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.11.2025 до досягнення дитиною повноліття. Рух справи та процесуальні дії Ухвалою суду від 26.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позиція учасників справи Позивач у судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом 10.11.2018 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище подружжя після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Син проживає разом з матір`ю (а.с. 11, 12). [PERSON] працює, отримує дохід, що підтверджується відомостями про його дохід (а.с. 35) Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Щодо вимоги про розірвання шлюбу Згідно із ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Приймаючи до уваги позицію позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, позицію відповідача, який не надав заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, на чому наполягає позивач, так як це буде суперечити її інтересам. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені судом обставини, зокрема те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , у відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дитину, відповідач має працездатний вік та стан здоров`я, працює, отримує дохід, немає інших утриманців, а тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, з урахуванням визначеного позивачем способу стягнення аліментів, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому сторонам належить роз`яснити, що згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Час, з якого присуджуються аліменти За змістом ч. 1 ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, тобто у даній справі з 25.11.2025, а не з 18.11.2025, як просить позивач і до 09.02.2040, та сплачуються щомісячно. Негайне виконання судового рішення Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Заявлені дві позовні вимоги задоволено. При зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів позивач не сплачувала судовий збір, оскільки звільнена від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений за вимогу про розірвання шлюбу, а також на користь держави - судовий збір у розмірі 1211,20 грн, за вимогу про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 110, 112-115, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved