Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У грудні 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. І. Короткий зміст позовних вимог. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] з 04 вересня 1999 року перебували у шлюбі, який було розірвано Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №357/696/22 від 26 липня 2022 року. У шлюбі у сторін народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області 16 жовтня 2015 року. Станом на день звернення до суду позивач з донькою проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Відповідач повноцінної участі у вихованні дитини майже не бере, коштів на її утримання майже не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивача. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. У грудні 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Сомок О.А. Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 26 січня 2026 року о 10 год. 30 хв. 26 січня 2026 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 26 січня 2026 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій у просив суд розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. З урахуванням письмових заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд, на підставі положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), розглянув цивільну справу за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Під час судового розгляду справи судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/696/22 від 26 липня 2022 року розірвано (а.с. 15). Так, сторони по справі мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області 16 жовтня 2015 року, актовий запис № 11 (а.с. 12). З позовної заяви вбачається, що дитина проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні, а відповідач майже не надає грошові кошти на її утримання. Тобто сторони не можуть самостійно дійти згоди про розмір коштів, які повинен надавати батько на утримання дитини. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved