Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У червні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив: - визнати за ним право власності на 1/12 частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] ; - визнати за ним право власності на 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] брата [PERSON] ; - визнати за ним право власності на 1/4 частку житлового будинку [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до витягу з погосподарської книги № 8 житловий будинок [ADDRESS] станом на 15.04.1991 відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був [PERSON] , а членами: його дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] . Відтак, кожен із них мав право власності на 1/4 частку будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні. [INFO] помер батько позивача [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/4 частка спірного житлового будинку. Спадкоємцями спадкового майна були дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] , які фактично успадкували по 1/12 частці вищевказаного житлового будинку, але своїх спадкових прав не оформили. У позові зазначалося, що в 2010 році Ніжинською районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] було заведено спадкову справу № 757/2010. [INFO] помер брат позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частка житлового будинку [ADDRESS] . Спадщину після померлого [INFO] [PERSON] прийняла його мати [PERSON] шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви, на підставі якої заведено спадкову справу № 791/2010. [INFO] померла мати позивача [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частки зазначеного житлового майна (1/4 частка як члена колгоспного двору та 1/12 частка успадкована після смерті чоловіка, а також 1/3 частка успадкована після смерті сина [PERSON] ). На випадок своєї смерті [PERSON] 15 грудня 2008 року склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла сину [PERSON] . До майна померлої [PERSON] заведено спадкову справу № 306/2012, однак спадкоємцем спадкового майна був її син [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. [INFO] помер брат позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшло 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] за життя 21.08.2019 залишив заповіт, яким заповів позивачу все своє майно. 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чумак Л.В. до майна померлого [PERSON] за заявою позивача було заведено спадкову справу № 66/2021. 26 жовтня 2021 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського виробництва площею 2,5048 га з кадастровим № 7423383600:02:001:0176, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку спірного житлового будинку йому відмовлено, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове майно. Крім того, позивач позбавлений можливості зареєструвати права власності на 1/4 частку спадкового будинку як за членом колишнього колгоспного двору, оскільки 03 травня 2025 року державним реєстром винесено рішення № 78708766 про відмову у проведенні реєстраційних дій. Оскільки зазначені обставини є перешкодою в оформленні його права на спадкове майно, тому позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 05.06.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.10.2025 за результатами підготовчого засідання справу призначено до розгляду по суті. На підставі ухвали суду від 27.11.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON] , який є сином померлої [PERSON] . У судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов просив задовольнити. Представник відповідача Лосинівської селищної ради у судове засідання не з`явився, у поданій через систему «Електронний суд» заяві просив розгляд справи проводити без його участі у порядку письмового провадження. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зважаючи на такі підстави. Фактичні обставини, встановлені судом, та норми права, які були застосовані Судом встановлено, що відповідно довідки (витягу з погосподарської книги), виданої Лосинівською селищною радою Ніжинського району Чернігівської області 01.03.2024 № 62, станом на 15.04.1991 згідно з погосподарською книгою № 8 у домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , проживали: [PERSON] , - голова двору, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - члени. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15.04.1991 регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок за [ADDRESS] належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 у ньому проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен із яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/4 частці. Згідно з пунктом 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно зі ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. [INFO] в с. Данина Ніжинського району Чернігівської області помер [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , увійшла 1/4 частка житлового будинку [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 500 Данинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 22 вересня 2010 року, що міститься в матеріалах спадкової справи, [PERSON] на день смерті [INFO] був постійно зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті його склад сім`ї: дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] . 11 листопада 2010 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом Ніжинською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 757/2010 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 11.11.2010 на ім`я [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтва про право по 1/3 частці за кожним на спадщину за законом на належне померлому [PERSON] право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Жовтнева революція» та знаходиться в селі Данина Ніжинського району Чернігівської області, розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах. Таким чином [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті чоловіка та батька його частку у вищевказаному житловому будинку в розмірі 1/4 його частки в рівних долях. [PERSON] помер [INFO] в м. Ніжині Чернігівської області. Відповідно до довідки Данинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 22 вересня 2010 року, що міститься в матеріалах спадкової справи, від 22.09.2010 № 499 [PERSON] на день смерті [INFO] був постійно зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті його склад сім`ї: мати [PERSON] , брат [PERSON] та брат [PERSON] . 23 листопада 2010 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом Ніжинською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 791/2011 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 23.11.2010 на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому [PERSON] земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,38 га, з кадастровим № 7423383600:02:001:0177, надану для ведення особистого селянського виробництва, на території села Данана Данинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області та свідоцтво про право на спадщину на належну померлому [PERSON] , яку успадкував його син [PERSON] 1/3 частку земельної частки (паю), що перебуває у колективній власності КСП «Жовтнева революція» та знаходиться в селі Данине Ніжинського району Чернігівської області, розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах. Отже, [PERSON] успадкувала після смерті сина його частку у вищезазначеному житловому будинку в розмірі 1/3 частки. [INFO] в с. Данина Ніжинського району Чернігівської області померла [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , увійшли 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] (1/4 частка як члена колгоспного двору та 1/12 частка успадкована після смерті чоловіка, а також 1/3 частка успадкована після смерті сина [PERSON] ). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, який 15.12.2008 посвідчений секретарем виконавчого комітету Данинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, відповідно до якого все її майно, заповідає [PERSON] . Заповіт не змінювався і не відмінявся. Як вбачається з копії спадкової справи № 306/2012, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за законом звернулися [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до статті 1268 ЦК України [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , що підтверджується довідкою Данинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 22 від 17.01.2014, відтак саме останній прийняв спадщину. [INFO] в с. Данина Ніжинського району Чернігівської області помер [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , увійшли 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, який 21.08.2019 посвідчений секретарем Данинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області Авраменко П.В., відповідно до якого все її майно, заповідає [PERSON] . Заповіт не змінювався і не відмінявся. Згідно з довідкою Данинського старостинського округу Лосинівської силищної ради Ніжинського району Чернігівської області від 15 липня 2021 року, яка міститься у матеріалах спадкової справи, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті за відповідною адресою ніхто зареєстрований не був та не проживав. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1223 ЦК Кодексу передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 05 грудня 2024 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чумак Л.В. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на частку житлового будинку. Рішенням державного реєстратора Кучерявець Л.О. від 03 травня 2025 року № 78708766 позивачу також відмовлено у реєстрації права власності на 1/4 частку спадкового будинку як за членом колишнього колгоспного двору. Як убачається з копії спадкової справи № 66/2021, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] . 23.11.2010 на ім`я [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне померлому [PERSON] право на: земельні ділянки площею 2,5048 га, 2,3813 га 1,3578 га, надані для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Данинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. Інших спадкоємців не встановлено. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Мотивована оцінка і висновки суду Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач набув право власності на 1/12 частку житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] та 2/3 частки за заповітом після смерті брата [PERSON] , а також має право на 1/4 частку як член колишнього колгоспного двору, однак не може отримати правовстановлюючі документи на відповідні частки нерухоме майно, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання. На підставі наведеного,

Outcome: approved