Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

25.11.2025 року до Березівського районного суду Одеської області звернулося ТОВ «Бізнес Позика» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2025 року дану цивільну справу передано судді Римар І.А. Ухвалою суду від 22.12.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено до судового розгляду. Суд також вважає зазначити, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями на території колишнього Миколаївського, частини Лиманського та Березівського районів, постійним відключенням електроенергії та повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.01.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №441050-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 02.01.2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» було направлено Зубович Д.П. пропозицію (оферту) укласти Договір №441050-КС-001 про надання кредиту, яку відповідач 02.01.2022 року прийняв. ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, котрий боржником було введено/відправлено. За умовами договору відповідач отримала від позичальника ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 9000.00 грн., зі сплатою коштів за користування кредитом у розмірі 1.07857841 % за кожен день користування кредитом. Також, 01.02.2022 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до договору №441050-КС-001, згідно умов якої позичальнику додатково надано кредит у розмірі 4000.00 грн. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника, котрий позичальник вказав в особистому кабінеті. Проте, відповідач свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 30.10.2025 року утворилася заборгованість в сумі 11147.97 грн., яка складається з: 6548.99 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 3998.98 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн. - сума заборгованості по штрафам та 600.00 грн сума прострочених платежів за комісією. Враховуючи, що заборгованість не погашена, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №441050-КС-001 у розмірі 11147.97 грн., а також стягнути понесені судові витрати по справі. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 03.02.2026 року. У судове засідання 20.01.2026 року представник позивача не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.9). Відповідач відзив або заперечення на позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до суду не надала; в судове засідання 20.01.2026 року не з`явилась без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла. Про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, так на її адресу направлялась судова повістка про виклик до суду, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень та витягом з офіційного сайту Укрпошти (а.с.75-76), тому особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та ігнорування виклику до суду відповідачем, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, відсутність відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.01.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №441050-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач отримала від позичальника ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 9000.00 грн., зі сплатою коштів за користування кредитом у розмірі 1.07857841 % за кожен день користування кредитом (а.с.23 зворотній бік-24). Також, 01.02.2022 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до договору №441050-КС-001, згідно умов якої позичальнику додатково надано кредит у розмірі 4000.00 грн. (а.с.29 зворотній бік-30). ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника, котрий позичальник вказав в особистому кабінеті Відповідач умови договору не виконала, у зв`язку з чим станом на 30.10.2025 року утворилася заборгованість в сумі 11147.97 грн., яка складається з: 6548.99 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 3998.98 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн. - сума заборгованості по штрафам та 600.00 грн сума прострочених платежів за комісією (а.с.11 зворотній бік-21). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина перша статті 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частни першої статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною першою ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов`язань належним чином не виконував. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено: «Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів…». Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед відповідачем в сумі 11147.97 грн. Факт наявності заборгованості підтверджуються договором від 02.01.2022 року та розрахунком заборгованості за договором. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити та стягнути з останньої на користь позивача заборгованість у розмірі 11147 грн. 97 коп. Крім того, з відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved