Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

18 грудня 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. На обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 27 квітня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] було укладено Кредитний договір (оферти) № 25.04.2025-100000795, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 4 500 грн строком на 140 днів, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за фіксованою ставкою у розмірі 1,0% яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит, комісії за надання кредиту у розмірі 20% від суми кредиту, що дорівнює 900 грн. Також обумовлена неустойка у розмірі 45 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язань. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] кошти шляхом безготівкового переказу на її картковий рахунок. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з цим утворилася відповідна заборгованість у загальному розмірі 13 950 грн, з яких: 4 500 грн - основний борг; 6 300 грн - проценти; 900 грн - комісія; 2 250 грн - неустойка. Таким чином, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] відповідну заборгованість за Кредитним договором № 25.04.2025-100000795 від 27 квітня 2025 року у загальному розмірі 13 950 грн. Також, заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат у виді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 27 січня 2026 року. 06 січня 2026 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з відзивом на позовну заяву, в якому вказала, що заявлені позивачем вимоги визнає частково. Відповідач не заперечує факту укладання кредитного договору, однак вказує, що нараховані відсотки, штрафи, пеня/неустойка є надмірними та не відповідають реальному фінансовому стану її сім`ї. Просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище та наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зменшити розмір нарахованих відсотків, штрафів та пені, а також надати можливість сплатити заборгованість у розстрочку. 12 січня 2026 року від представника позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, щодо правомірності нарахування процентної ставки кредитного договору, посилаючись на п. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», що визначає максимальний розмір денної процентної ставки та не може перевищувати 1%. Також сторона позивача вказує, на недоведеності обставин для розстрочення виконання судового рішення, а вказані обставини не є винятковими та такими, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливими. Просить суд задовольнити позовні вимоги та здійснювати розгляд справи без їх участі. Позивач ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 40, 41). У змісті прохальної частини позову наполягали на здійснення розгляду справи за відсутності представника товариства. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення (а.с. 53). Причини неявки до суду не повідомляла. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25.04.2025-100000795 в електронній формі, відповідно до якого товариство надало позичальнику кошти у сумі 4 500 грн строком на 140 днів, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 1,0% на 1 день користування кредитом; реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання кредитних коштів: 4149-49ХХ-ХХХХ-0617 (а.с. 19-25). Тип кредиту кредитна лінія (п. 3.3.3. Пропозиції про укладення кредитного договору). Відповідно до пункту 6 Заявки та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (Акцепту) кредитного договору фіксована процентна ставка становить 1,0% за однин день користування кредитом. Згідно з пунктом 7 Заявки та Акцепту комісія, пов`язана з наданням Кредиту, становить 20% від суми кредиту та дорівнює 900 грн. Пунктом 12 Заявки та Акцепту визначено Графік платежів. Відповідно до п. 15 Заявки та Акцепту неустойка в сумі 45 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Пропозиція про укладення кредитного договору, Заявка кредитного договору, Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (Акцепт) кредитного договору та Інформаційне повідомлення позичальника про достовірність інформації підписані відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора Е793. Довідкою наданою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», що є фінансовою установою, та має право на надання платіжних послуг підтверджується, що 27 квітня 2025 року було успішно перераховано кошти за договором № 25.04.2025-100000795 від 27 квітня 2025 року у сумі 4 500 грн на платіжну картку клієнта [NUMBER] , яка була зазначена відповідачем у заявці(а.с. 14). Відповідно до договору № ФК-П-2024/01-2 від 04 січня 2024 року укладеного між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» платіжна установа приймає на себе зобов`язання надавати послуги товариству з переказу коштів без відкриття рахунку (а.с. 26-30). Посилання на обставини укладення 27 квітня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого йому товариством. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за вказаним Договором про надання кредиту № 25.04.2025-100000795 виконало у повному обсязі надавши відповідачу обумовлений Договором кредит. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. Таким чином судом установлено, що посилання на обставини укладення [PERSON] кредитного договору в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договори підписані відповідачем за допомогою одноразових ідентифікаторів, як це передбачено умовами договору. На переконання суду, вказані правочини є правомірними, адже в розумінні ст. 204 ЦК України їх недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даних Договорів недійсними у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 25.04.2025-100000795 від 27 квітня 2025 року, наданої позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] становить 13 950 грн, з яких: 4 500 грн - основний борг; 6 300 грн - проценти; 900 грн - комісія; 2 250 грн неустойка (а.с. 15). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). При цьому на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у стягненні з відповідача на користь позивача неустойки слід відмовити. Щодо твердження відповідача про надмірно нараховану проценту ставку слід зазначити, що відповідно до частини п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Як встановлено в пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, до 22 квітня 2024 року надавачі споживчих кредитів могли здійснювати нарахування процентів у розмірі - 2,5%, з 22 квітня 2024 року дозволено здійснювати нарахування процентів не перебільшуючи ставку в розмірі 1,5%. З 20 серпня 2024 року 1% на день. З урахуванням того, що кредитний договір було укладено 27 квітня 2025 року, нарахування процентів здійснювалось правомірно та не перевищувало 1% на день, що визначено умовами договору. У зв`язку з тим, що відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, він має заборгованість за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та комісією, пов`язаною з наданням кредиту. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить 11 700 грн, з яких: 4 500 грн - основний борг; 6 300 грн - проценти; 900 грн комісія. Щодо клопотання відповідача про можливість сплатити заборгованість у розстрочку, з огляду на скрутне матеріальне становище, матеріали справи підтвердження такого становища не містять. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 031,67 грн (83,87%). На підставі наведеного,

Outcome: partial