Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просив суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 0,0600 га, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 5120885600:01:002:0058, яка розташована на території Приморської сільської ради ( [ADDRESS] ). 1.Стислий виклад позиції позивача. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 02 вересня 2004 року, виданого Білгород-Дністровським районним відділом земельних ресурсів (серія ОД №061133), [PERSON] , [INFO] , набув у власність земельну ділянку площею 0,0600 га, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 5120885600:01:002:0058, яка розташована на території Приморської сільської ради ( [ADDRESS] ). Право власності на вказану земельну ділянку 02 вересня 2004 року за вказаною особою зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 108. Станом на 22 квітня 2025 року право власності на вказану земельну ділянку не реєструвалось за будь-якою особою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 квітня 2025 року №423675551. З 17 квітня 2006 року Позивач добросовісно заволоділа вказаною земельною ділянкою, оскільки [PERSON] був виключений зі складу садівничого кооперативу «Комунальник», Позивачу був наданий дозвіл на будівництво садового будинку на вказаній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] склав заяву на ім`я голови вказаного садівничого кооперативу про те, що він відмовляється від вказаної земельної ділянки. Таким чином, 17 квітня 2006 року Позивач добросовісно заволоділа нерухомим майном, що на підставі вищевказаних правовстановлюючих документів належав [PERSON] , а саме земельною ділянкою площею 0,0600 га, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 5120885600:01:002:0058, яка розташована на території Приморської сільської ради ( [ADDRESS] ). По сьогоднішній день, тобто більше десяти років Позивач безперервно, відкрито володіє та користується цим нерухомим майном, а саме земельною ділянкою, на якій мається її садівничий будинок, що підтверджується Довідкою СК «КОМУНАЛЬНИК» від 26 лютого 2024 року №4. Факт того, що саме з того часу Позивач добросовісно заволоділа цим майном та продовжує ним володіти відкрито та безперервно по теперішній час підтверджується наявністю у Позивача оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку від 02 вересня 2004 року, виданого Білгород-Дністровським районним відділом земельних ресурсів (серія ОД № 061133), витягом із протоколу №5 засідання зборів садівничого кооперативу «КОМУНАЛЬНИК» від 17 квітня 2006 року; оригіналом заяви Позивача від 06 листопада 2006 року на ім`я голови Приморської сільської ради; оригіналом заяви [PERSON] на ім`я голови Приморської сільської ради про відмову від земельної ділянки; Довідкою СК «КОМУНАЛЬНИК» від 26 лютого 2024 року №4. З цього, слід зробити висновок, що Позивач добросовісно заволоділа зазначеною земельною ділянкою та відкрито та безперервно нею користується більше десяти років. При цьому, сам [PERSON] помер ще [INFO] . 2.Процесуальні дії та клопотання учасників справи Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2025 року та від 22.09.2025 року витребувано докази по справі. 17.11.2025 року до суду надійшли витребувані докази відповідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 року. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської областівід 21.11.2025 року підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до розгляду. 26.11.2025 року до суду надійшли витребувані докази відповідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи. Враховуючи, що відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, матеріали містять необхідні докази для її розгляду, суд вирішив розглянути справу без участі відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 3. Фактичні обставини справи. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 02 вересня 2004 року, виданого Білгород-Дністровським районним відділом земельних ресурсів (серія ОД №061133), [PERSON] , [INFO] , набув у власність земельну ділянку площею 0,0600 га, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 5120885600:01:002:0058, яка розташована на території Приморської сільської ради ( [ADDRESS] ). Право власності на вказану земельну ділянку 02 вересня 2004 року за вказаною особою зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 108 /а.с.22/ Станом на 22 квітня 2025 року право власності на вказану земельну ділянку не реєструвалось за будь-якою особою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 квітня 2025 року №423675551 /а.с.24/. З 17 квітня 2006 року Позивач добросовісно заволоділа вказаною земельною ділянкою, оскільки [PERSON] був виключений зі складу садівничого кооперативу «Комунальник», Позивачу був наданий дозвіл на будівництво садового будинку на вказаній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] ./а.с.25/. [PERSON] склав заяву на ім`я голови вказаного садівничого кооперативу про те, що він відмовляється від вказаної земельної ділянки /а.с.27/. Позивач [PERSON] на ім`я голови Приморської сільської ради склала заяву про передачу їй земельної ділянки площею 0,0600 га, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 5120885600:01:002:0058, яка розташована на території Приморської сільської ради ( [ADDRESS] ) /а.с.26/. Таким чином, 17 квітня 2006 року Позивач добросовісно заволоділо нерухомим майном, що на підставі вищевказаних правовстановлюючих документів належав [PERSON] , а саме земельною ділянкою площею 0,0600 га, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 5120885600:01:002:0058, яка розташована на території Приморської сільської ради ( [ADDRESS] ). По сьогоднішній день, тобто більше десяти років Позивач безперервно, відкрито володіє та користується цим нерухомим майном, а саме земельною ділянкою, на якій мається її садівничий будинок, що підтверджується Довідкою СК«КОМУНАЛЬНИК» від 26 лютого 2024 року №4 /а.с.28/. При цьому, сам [PERSON] помер ще [INFO] , що підтверджується копією спадкової справи №34/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 4. Застосовані правові норми; висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. За статтею 328 ЦК України набувальна давність є однією із підстав набуття права власності. Правовий інститут набувальної давності регулюють один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередньому титулі права власності та на відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Аналіз категорії добросовісності заволодіння майном як умови набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України дає підстави для висновку, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного права означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно реалізовувати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки. При вирішенні таких спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном). Добросовісний володілець майна у момент заволодіння ним не знає (не може і не повинен знати) про неправомірність такого заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для набуття права власності на нього. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх наведених умов у сукупності. Відсутність добросовісності у позивача під час заволодіння ним спірним майном звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені статтею 344 ЦК України. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18). За набувальною давністю може набуватися право власності на нерухоме майно, яке немає власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Аналогічні правові висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 215/5451 /16-ц (провадження № 61 -8009св 18), від 03 квітня 2019 року в справі № 206/1441/17 (провадження 61 -16648св 18), від 13 грудня 2019 року (провадження № 61-19690св19). Отже, для набуття права власності за набувальною давністю законодавцем визначено умови: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. І саме наявність усіх цих умов є підставою для набуття права власності за набувальною давністю. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, враховуючи надані суду письмові докази, що з достовірністю підтверджують факт безперервного, добросовісного, відкритого володіння понад десять років земельною ділянкою площею 0,0600 га, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер: 5120885600:01:002:0058, яка розташована на території Приморської сільської ради (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Чабанське, садівничий кооператив «Комунальник»,вул. Персикова, 6), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved