Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 27.08.2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 317. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що 27.08.2010 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Однак, під час шлюбу та протягом останніх років відношення між подружжям поступово погіршувалося, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння, будь-які спроби, в свій час, примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на спільне життя та обов`язки. Позивач, посилаючись на те, що на даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим, спросила шлюб розірвати за рішенням суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025 року визначено головуючого суддю Мартинцову І.О. Ухвалою суду від 05.08.2025 року позовну заяву було залишено без руху. 07.08.2025 року, на виконання вимог ухвало суду про залишення позову без руху, від представника позивача надійшла заява про відкриття провадження у справі. Ухвалою суду від 29.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. 30.09.2025 року від представника відповідача надійшла заява про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 01.10.2025 року відповідачу продовжено процесуальний строк на подання відзиву на 15 днів, з дня постановлення ухвали. 02.10.2025 року від представника відповідача подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 02.10.2025 року у задоволені клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено. 07.10.2025 року від відповідача в порядку ст. 178 ЦПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на даний час він перебуває на військовій службі, але підтримує з дружиною, яка разом з їх спільною донькою перебуває за кордоном, родинні зв`язки, надсилає їм кошти та бажає продовжувати активну участь у вихованні спільної дитини, цікавиться її долею, успіхами у житті, навчанні, робить подарунки на день народження. Від представника позивача 08.12.2025 року надійшла заява, в якій останній просить пришвидшити розгляд справи та прийняти рішення. Інших заяв та клопотань від сторін по справі не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом достовірно встановлено, що 27.08.2010 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції дніпропетровської області, актовий запис № 317, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27.08.2010 року. Як зазначає позивачка, розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням того, що за час перебування справи в провадженні суду (більше 5 місяців) сторони не примирилися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved