Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У листопаді 2021 року адвокат Цуркан Максим Ігорович в інтересах [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Український ін6ститут інтелектуальної власності» (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення колегії Апеляційної палати Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності. Відповідно до змісту позовних вимог, позивач просить суд визнати недійсним рішення Апеляційної палати Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 17.08.2021 року затверджене наказом № 232-Н/2021 від 01.11.2021 року, з огляду на ігнорування відповідачем факту видачі 03.03.2021 року позивачу свідоцтва України № [NUMBER] на торговельну марку; порушення відповідачем принципів і засад своєї діяльності, встановлених ч.ч. 1.2 ст. 2-2 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»; вихід відповідачем за межі повноважень під час прийняття рішення, яким позивача позбавлено права власності на торговельну марку за свідоцтвом України № [NUMBER] - це рішення не передбачене п. 3 розділу 7 Регламенту Апеляційної палати Національного органу інтелектуальної власності, який затверджено наказом Міністерства розвитку економіки торгівлі і сільського господарства України за № 433 від 02.03.2021 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.05.2021 року за № 610/36232; ігнорування обставин, наявних на дату прийняття Рішення; прийняття відповідачем прав інтелектуальної власності позивача власника свідоцтва України № [NUMBER] ; внесення до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомостей про припинення дії свідоцтва України № [NUMBER] на підставі цього незаконного Рішення. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.11.2021 суддя Печерського районного суду Остапчук Т.В. заявила самовідвід від розгляду цивільної справи № 757/61707/21-ц. Відповідно до ст. ст. 14, 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2021 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/61707/21-ц за правилами позовного (загального) провадження та призначено підготовче судове засідання. 14.02.2022 року на адресу суду від представника позивача Цуркана М.І. надійшла заява про забезпечення позову. 13.04.2022 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2022 року занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову,залучено до участі у справу у якості третьої особи ТОВ «Клін Стрім». 01.09.2022 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про зміну підстав позову. 05.09.2022 року на адресу суду від представника третьої особи надійшли заперечення проти клопотання про забезпечення позову. 06.09.2022 року на адресу суду від представника третьої особи надійшли пояснення, зі змісту яких вбачається, що третя особа вважає, що вимоги нічим необґрунтовані та не підтверджені, базуються на нормах права, які не стосуються правовідносин між сторонами у справі та на нормах права, які були та/або є не чинними в період прийняття оскаржуваного рішення АП, містять невірне правове трактування понять, зазначених в оскаржуваному Рішенні АП, а тому вказано, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. 09.12.2022 року на адресу суду від представника третьої особи надійшли пояснення. 13.12.2022 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача, залучено до участі у справу правонаступника ДП «Український інститут інтелектуальної власності» - Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій». 28.03.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, вбачається, що відповідач заперечує проти вимог позову, вважає вимоги необґрунтованими. 01.06.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 11.07.2023 року на адресу суду від представника третьої особи надійшли пояснення на відповідь на відзив. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2025 року у задоволенні заяви представника позивача Цуркана М. І. про забезпечення позову у цивільній справі №757/61707/21-ц - відмовлено. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2025 року занесеною до протоколу судового засідання прийнято до спільного розгляду заяву представника позивача про зміну підстав позову. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, від представника позивача на адресу суду надійшла заява в якій останній просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. У судове засідання третя особа не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, на адресу суду від представника третьої особи надійшла заява, в якій остання просила провести судове засідання за відсутності представника третьої особи та відмовити у задоволенні вимог позову. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, з урахуванням тривалого перебування справи у суді суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судовим розглядом встановлено, що 21.06. 2019 року позивачем подано до відповідача заявку за № m2019 14854 щодо реєстрації позначення [INFO] (далі - заявка) у якості торговельної марки (на період звернення із заявкою у якості знаку для товарів і послуг) щодо товарів 3 та 5 класів та послуг 35 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (далі - МКТП). За результатами кваліфікаційної експертизи відповідачем на адресу представника позивача було надіслано відповідно до п. 4.5.1 Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджені наказом Державного патентного відомства України від 28.07.95 № 116 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Державного патентного відомства України від 20.08.97 № 72, електронний ресурс: http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/z0416-97 (далі - Правила) повідомлення за вих № 138530/3М/20 від 11.12.2020 року щодо можливої відмови у реєстрації торговельної марки. Так, згідно даного повідомлення, відповідачем повідомлялось про можливу відмову у реєстрації торговельної марки за Заявкою відносно усього переліку товарів/послуг з тієї підстави, що заявлене комбіноване позначення для товарів 3, 5 класів та послуг 35 класу, зазначених у наведеному в матеріалах заявки переліку, є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари та надає послуги, а саме ТОВ «Клін Стрім» Даним Повідомленням зазначається, що ТОВ «Клін Стрім» українське підприємство, яке спеціалізується на розробці і виробництві цільових спеціалізованих засобів дезінфекції для охорони здоров`я, освіти, культури, спорту, соціальних і пенітенціарних установ, комунально-побутового господарства.... Компанія ТОВ «Клін Стрім» здійснює свою діяльність з використанням знака тотожного заявленому позначенню. Товари 3, 5 класів, марковані заявленим позначенням, та надання послуг 35 класу з використанням заявленого позначення можуть породжувати у свідомості споживача асоціації, пов`язані з вищезазначеним ТОВ «Клін Стрім», що насправді не відповідають дійсності Також, експертом Укрпатенту у даному Повідомленні були зазначені інтернет ресурси, де згадується продукція ТОВ «Клін Стрім». Третя особа 22.02.2021 року отримала лист відповідача за вих. № 15570/3/21 від 08.02.2021 року, яким відповідач повідомляв, що під час кваліфікаційної експертизи Заявки було проаналізовано як заперечення ТОВ «Клін Стрім» проти реєстрації позначення за вищезгаданою заявкою, так і матеріали мотивованої відповіді з доводами на користь реєстрації знака, надані Заявником у відповідь на подане заперечення та направив копію рішення Національного органа інтелектуальної власності (далі - НОІВ) про реєстрацію знака, яке було прийнято на підставі висновку про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи за Заявкою. Оскарження рішення НОІВ передбачено статтею 15 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». Так, відповідно до вимог абзацу другого пункту 1 ст. 15 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», особа, яка подала заперечення відповідно до пункту 8 статті 10 цього Закону, може оскаржити рішення НОІВ до Апеляційної палати протягом двох місяців від дати одержання копії рішення, надісланого такій особі відповідно до абзацу четвертого пункту 15 статті 10 цього Закону. При цьому, оскарження рішення НОІВ до Апеляційної палати здійснюється шляхом подання заперечення проти рішення у порядку, встановленому цим Законом та на його основі регламентом Апеляційної палати, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності. За подання заперечення сплачується збір. Якщо збір не сплачено у строк, зазначений у пункті 1 цієї статті, заперечення вважається неподаним, про що особі, яка подала заперечення, надсилається повідомлення (пункт 4 ст. 10 Закону). Отже, Третя особа як особа, що подала заперечення відповідно до пункту 8 ст. 10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» проти реєстрації заявленого позначення, отримавши 22.02.2021 року копію рішення НОІВ, має право оскаржити отримане рішення до Апеляційної палати шляхом подання відповідного заперечення та сплати збору протягом двох місяців від дати одержання такого рішення, а саме до 22.04.2021 року. Не погодившись із згаданим вище рішенням відповідача стосовно реєстрації заявленого позначення у якості торговельної марки на користь позивача, Третя особа звернулась із запереченнями 15.03.2021 року до Апеляційної палати НОІВ (вхідний номер 21/3M/ вх. 42675 від 15.03.2021 року). Судовим розглядом встановлено, що за результатами розгляду даного заперечення, Апеляційною палатою НОІВ 17.08.2021 року було прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації поданої позивачем Заявки. Так, колегія апеляційної палати НОІВ у своєму рішенні встановила, що заявлене позначення позивача [INFO] за Заявкою та комерційне найменування ТОВ «Клін Стрім» є схожими настільки, що їх можна сплутати, зокрема через асоціацію з комерційним найменуванням апелянта ТОВ «Клін Стрім», що відоме в Україні і належить іншій особі ніж позивач, яка одержала право на нього до дати зазначеної заявки щодо таких самих та споріднених з ними товарів і послуг. Колегія Апеляційної палати НОІВ дійшла висновку, що заявлене вище позначення [INFO] не відповідає умовам надання правової охорони, оскільки на нього поширюються підстави для відмови, встановлені абзацом 4 пункту 3 статті 6 Закону. Також, Апеляційною палатою НОІВ встановлено, що заявлене позначення позивача є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари та надає послуги, а саме: ТОВ «Клін Стрім». Таким чином, Апеляційною палатою НОІВ Заперечення Третьої особи задоволено, рішення НОІВ щодо державної реєстрації Заявки позивача скасовано та відмовлено останньому у державній реєстрації. Так, позивач вважає єдиним належним способом захисту прав визнання недійсним Рішення Апеляційної палати ДП «Укрпатент» від 17.08.2021 року, затверджене наказом № 232-Н/2021 від 01.11.2021 року через його незаконність. При цьому, позивач зазначає, що відповідачем було порушено вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 2-2 Закону, а саме: діяльність Апеляційної палати ґрунтуються на принципах законності, неупередженості, незалежності, прозорості, достовірності, колегіальності, кваліфікованого кадрового забезпечення; основними засадами розгляду Апеляційною палатою заперечень, заяв є верховенство права, законність, рівність учасників розгляду перед законом і Апеляційною палатою. Позивач також посилається на норми Регламенту та вказує, що жодна із норм чинного законодавства не надає Апеляційній палаті НОІВ повноваження по розгляду заперечень проти дії охоронних документів виключно рішення, перелік яких зазначений у п. 3 розділу 7 Регламенту. Позивач вважає, що внаслідок розгляду заперечення Третьої особи від 29.03.2021 року, ігноруючи факт видачі 03.03.2021 року позивачу свідоцтва України № [NUMBER] на торговельну марку, порушуючи принципи і засади своєї діяльності, виходячи за межі повноважень, ігноруючи обставини наявні на дату прийняття Рішення, відповідачем прийняте незаконне рішення, яким було фактично позбавлено прав інтелектуальної власності позивача власника свідоцтва України № [NUMBER] і внесено до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомості про припинення дії свідоцтва України № [NUMBER] на підставі цього незаконного Рішення. Разом з тим, дане оспорювань Рішення відповідача не містить жодної інформації щодо будь-якого припинення права власності на свідоцтво України за № [NUMBER] , щодо будь-якого позбавлення та/або обмеження права власності позивача на свідоцтво України за № [NUMBER] , щодо внесення до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомостей про припинення дії свідоцтва України за № [NUMBER] та/або щодо будь-яких інших дій стосовно свідоцтва України за № [NUMBER] . Стосовно самої процедури розгляду Заперечення Третьої особи суд вказує наступне, так відповідно до матеріалів справи встановлено, що отримавши в межах передбачених чинним законодавством строків Заперечення проти Рішення ДП «Укрпатент» від 04.02.2021 року про державну реєстрацію торговельної марки «[INFO]» за заявкою № m2019 14854, відповідач у відповідності до порядку, передбаченого розділом ІІ Регламенту, прийняв дане Заперечення та призначив його до розгляду. Відповідно до матеріалів справи, під час розгляду позивачем та його представником не було заявлено жодних зауважень та/або заперечень щодо неправомірності прийняття до розгляду (та подальшого такого розгляду) відповідачем Заперечення Третьої особи. Так само, судовим розглядом встановлено, що позивачем та його представником не було заявлено жодних заперечень стосовно підстав звернення із Запереченням до Відповідача. Натомість, представник позивача під час розгляду Заперечення надавав свої пояснення та міркування по суті Заперечень, що свідчить про те, що позивач та його представник вважають правомірним сам процес розгляду відповідачем Заперечення Третьої особи. Отже, заявлена представником позивача підстава позовних вимог порушення відповідачем вимог Регламенту, оскільки останнім прийнято до розгляду вказані вище Заперечення, нічим необґрунтована та безпідставна, а також суперечить діям та позиції позивача, які ним були вчинені та заявлені під час розгляду цих Заперечень відповідачем. Представник позивача у заяві про зміну підстав позову вказує на те, що відповідач під час винесення оспорюваного Рішення проігнорував факт видачі 03.03.2021 року позивачу свідоцтва України № [NUMBER] та інші обставини, наявні на дату прийняття Рішення. Однак, представник позивача не зазначає в чому саме полягає таке ігнорування відповідачем, яким чином це підтверджується та як факт видачі 03.03.2021 року позивачу свідоцтва України № [NUMBER] впливає на оспорюване Рішення відповідача. Представник позивача вказує на те, що прийняття відповідачем оспорюваного Рішення фактично позбавило прав інтелектуальної власності позивача. Однак, представником позивача знову ж таки, не зазначається яким саме чином відповідач позбавив позивача права інтелектуальної власності. При тому, що жодної інформації щодо припинення дії свідоцтва України № [NUMBER] , визнання його недійсним (нечинним) тощо оспорюване Рішення відповідача не містить. В заяві про зміну підстав позову також зазначається, що однією з підстав позову є внесення до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомостей про припинення дії свідоцтва України № [NUMBER] на підставі незаконного Рішення (оспорюваного Рішення). З цього приводу слід зазначити, що представник позивача не надає жодних пояснень стосовно того, яким чином внесення до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомостей про припинення дії свідоцтва України № [NUMBER] може бути підставою для визнання недійсним оспорюваного Рішення Відповідача. Так, оспорювань Рішення було прийнято відповідачем 17.08.2021 року, затверджене наказом НОІВ від 01.11.2021 року. Судовим розглядом встановлено, що інформація щодо припинення дії свідоцтва була оприлюднена в Офіційному бюлетні «Промислова власність» за № 51 від 22.12.2021 року. Отже, внесення відповідних відомостей до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відбулося через 4 місяці після прийняття оспорюваного Рішення. А тому, це не може бути підставою для визнання недійсним оспорюваного Рішення. Крім того, до компетенції Апеляційної палати НОІВ взагалі не входить ведення реєстру свідоцтв України на торговельні марки. У відповідності до вимог пункту 3 розділу VII Регламенту, за результатами розгляду заперечення приймається одне з таких рішень про: задоволення заперечення повністю або частково, скасування рішення Укрпатенту та реєстрацію об`єкта інтелектуальної власності; задоволення заперечення повністю або частково, скасування рішення Укрпатенту та повернення заявки на експертизу (у разі встановлення інших підстав для відмови в державній реєстрації об`єкта інтелектуальної власності чи порушення процедури експертизи заявки); задоволення заперечення повністю або частково, скасування рішення Укрпатенту та відмову в реєстрації об`єкта інтелектуальної власності; відмову в задоволенні заперечення повністю та залишення рішення Укрпатенту чинним; відмову в задоволенні заперечення повністю, скасування рішення Укрпатенту (у разі визнання помилковими підстав цього рішення та встановлення інших підстав, що перешкоджають задоволенню заперечення в повному обсязі чи частково) та відмову в реєстрації об`єкта інтелектуальної власності. Саме одне із передбачений вище рішень і було прийняте відповідачем у даній справі. Отже, відповідачем прийнято оспорюване Рішення виключно в межах компетенції та у точній відповідності до Регламенту. Відповідно до ч. 1, 5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог, ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз наведених вище норм законодавства та фактично встановлені обставини у справі вказують на те, що підстави для задоволення позову, відсутні. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати, у тому числі судовий збір, понесені стороною позивача, покладаються на нього.

Outcome: dismissed