Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

16 вересня 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що сторони з 30 жовтня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає також, що подружні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені, вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям. Фактично сім`я припинила своє існування і примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав, викладених вище. За викладених обставин позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 22 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу відповідний строк для усунення виявлених недоліків його позову. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 15 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась, в зв`язку із чим суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В ході розгляду справи встановлено, що 30 жовтня 2010 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №1052 що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дані обставини підтверджуються відповідними копіями свідоцтв про народження дітей. Як встановлено судом в ході розгляду справи, не спростовується матеріалами справи і не заперечувалось сторонами, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем наразі остаточно припинені, спільного господарства сторони не ведуть, не підтримують тісних стосунків, притаманних подружжю та сім`ї. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння, зникнення обопільної поваги у позивача та відповідача один до одного, що негативно впливало на шлюбні відносини, зробивши шлюб в кінцевому рахунку неможливим. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, СК України. Так, відповідно до ст.ст.7, 18 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення. Положеннями ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється і на підставі шлюбу. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Нормами ст.ст.24, 56 СК України, ст.51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.104 СК України підставою для припинення шлюбу є його розірвання. За змістом ст.ст.105-107, 109, 110 СК України така форма припинення шлюбу як його розірвання у випадку наявності у подружжя спільних неповнолітніх дітей, небажання подружжя за обопільною згодою подати до суду заяви про розірвання шлюбу можлива за позовною заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст.114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги ту обставину, що подружжя стосунки не підтримує, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично вже припинені та більше не відновлювались, враховуючи інтереси кожного з подружжя та їх спільних дітей, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, які складаються зі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 1211,20 гривень,

Outcome: approved