Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

29 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» через свого представника адвоката Столітнього М.М. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 24644,55 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн, та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27 грудня 2024 року № 5207244 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» відповідач отримав кредит в сумі 4900,00 грн строком на 360 днів з 27 грудня 2024 року по 22 грудня 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в розмірі 0,95% в день та 490,00 грн комісія за надання кредиту. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість в сумі 24644,55 грн, яку ТОВ «Лінеура Україна» за договором факторингу № 31/07/2025 відступило для ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», яке отримавши право грошової вимоги до відповідача нарахувало 6703,20 грн процентів за 144 календарних днів в межах строк кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість в сумі 24644,55 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання. Копію ухвали відповідачкою [PERSON] отримано 12 січня 2026 року. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 27 грудня 2024 року між фінансовою установою ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 5207244 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 4900,00 грн на платіжну картку строком на 360 днів з 27 грудня 2024 року по 22 грудня 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в розмірі 0,95% в день та 490,00 грн комісія за надання кредиту. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом 34430 27.12.2024 18:26:40 [PERSON] . Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 27 грудня 2024 року договір № 5207244 про надання коштів на умовах споживчого кредиту [PERSON] взяла на себе зобов`язання у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором (п.5.4.1 Договору). Надходження кредитних коштів на належну відповідачу банківську платіжну картку № [NUMBER] у вищевказаному розмірі підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 08.01.2026 а також банківською випискою по картковому рахунку [PERSON] , які витребовувалися судом за клопотанням позивача. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 31 липня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено факторингу № 31/07/2025. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». У відповідності до умов договору факторингу ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступає для позивача право грошової вимоги строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників. На підставі акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 31 липня 2025 року Клієнт передав, а позивач прийняв Реєстр боржників. Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №31/07/2025 від 31 липня 2025 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17941,35 грн, яка включає в себе заборгованість за основною сумою боргу ? 4900,00 грн, заборгованість за відсотками ? 10101,35 грн, 490,00 грн заборгованість за комісією та 2450 грн - штрафні санкції. З розрахунку заборгованості виконаного ТОВ «Лінеура Україна» вбачається, що його проведено за проміжок часу з 27 грудня 2024 року по 31 липня 2025 року, тобто за 216 днів строку кредиту. Отримавши право грошової вимоги до відповідача, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» правомірно донараховало проценти за 144 дні строку кредиту, з розрахунку 0,95% вдень, як це визначено п. 1.4.1 Договору № 5207244. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за договором № 5207244 про надання споживчого кредиту від 27 грудня 2024 року за 144 календарних днів (31 липня 2025 22 грудня 2025 року) заборгованість складає 6703,20 грн. Разом з тим, у відповідності до п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та на сьогоднішній день в Україні діє воєнний стан, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором позики № 1533-9263 від 31 березня 2025 в сумі 1962,47 грн є незаконними та безпідставними. Враховуючи викладене, позов в частині стягнення з [PERSON] штрафних санкцій в розмірі 2450,00 грн до задоволення не підлягає. А тому, з урахування сплачених сум, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем становить 22194,55 грн (4900,00+10101,35+6703,20+490,00). Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачем заявлено вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем подано належні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, типовість позовних заяв характерних позивачу, критерії реальності адвокатських витрат, з урахуванням часткового задоволення позову, суд доходить висновку, що із на користь позивача ТОВ «ФК» Фінстраст-Капітал» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 90,06 % відтак з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2181,61 грн судового збору (2422,40 * 90,06 % = 2181,61).

Outcome: approved