Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 14 січня 2024 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір ABH0CT155101705258093507, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 120 000 грн, строком на 60 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 55,00% щорічно. [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 27 жовтня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 58 048,52 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданий кредитом (тілом кредиту) 49 237,07 грн; загальний залишок заборгованості за процентами 8 811,45 грн. З урахуванням викладеного АТ «Акцент-Банк» просило стягнути із [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві, серед іншого, вказав про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про доставку смс-повідомлення (арк.спр.61). Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін, а також для ухвалення заочного рішення, про що 22 січня 2026 року суд постановив ухвалу. Процесуальні дії у справі Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року справу передано на розгляд до Новоушицького районного суду Хмельницької області. 09 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали. 15 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07 січня 2026 року справу знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Фактичні обставини справи, встановлені судом 14 січня 2024 року [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» із заявою про надання послуги «Швидка готівка» №ABH0CT155101705258093507 (далі - Заява), яка підписана електронним підписом (арк. спр.8 на звороті - 9). Відповідно до умов Заяви відповідачу надано кредит у розмірі 120 000 грн. Строк кредиту 60 місяців, - з 14 січня 2024 року до 13 січня 2029 року включно (п.2,4,5 Заяви). Процентна ставка (фіксована) 55% на рік. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розмір щомісячного платежу 5 968,79 грн (п.6,8 Заяви). У випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки (п. 12 Заяви). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним цифровим підписом (арк. спр. 7 на звороті-8). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр. 10) . Відповідно до меморіального ордеру від 14 січня 2024 року [PERSON] перераховано кредитні кошти у сумі 120 000 грн (арк. спр. 13). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що 14 січня 2024 року відповідач [PERSON] в звернувся до АТ «Акцент-Банк» із заявою №ABH0CT155101705258093507, підписаною електронним підписом про надання банківських послуг, а саме послуги «Швидка готівка», за умовами якої АТ «Акцент-Банк» надало відповідачу кредит в сумі 120 000 грн строком на 60 місяців, тобто до 13 січня 2029 року, а [PERSON] зобов`язався повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними у розмірі 55 % на рік, а також пеню у випадку невиконання/неналежного виконання зобов`язань за договором. 14 січня 2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у АТ «Акцент-Банк» суд вважає доведеним. Вказані обставини відповідач не спростував. Даними виписки по рахунку підтверджується, що відповідач частково здійснював погашення заборгованості за договором. Згідно із наданим АТ «Акцент-Банк» розрахунком заборгованості за договором станом на 27 жовтня 2025 року заборгованість становить 58 048,52 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту 33 479,05 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 15 758,02 грн; заборгованості за процентами на поточну заборгованість 671,41 грн, заборгованості за процентами на прострочену заборгованість 8 140,04 грн (арк. спр. 11). Отже, відповідач в порушення умов укладеного договору прострочив повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, оскільки після 25 червня 2025 року припинив вносити кошти на погашення заборгованості у зв`язку з чим позивач має право на стягнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками, а також у позивача на підставі частини другої статті 1050 ЦК України, виникло право достроково стягнути з відповідача частину позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Загальний розмір заборгованості становить: 58 048,52 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (поточному і простроченому) - 49 237,07 грн, заборгованість за процентами, нарахованими за період з 14 січня 2024 року до 27 жовтня 2025 року на поточну та прострочену заборгованість - 8 811,45 грн. Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідає умовам договору, відповідач вказаний розмір заборгованості не спростував, власних контррозрахунків не надав. Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (58 048,52 грн), відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі2 422,40 грн (3 028 х 0,8=2 422,40).

Outcome: approved