Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] в особі уповноваженого представника [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду через систему "Електронний Суд" з позовною заявою до Комунального підприємства Чопської міської ради «Чистий Чоп» про стягнення вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди. Представник позивача позов мотивує тим, що [PERSON] з 22.05.2018 року працював у Комунальному підприємстві Чопської міської ради «Чистий Чоп» по безстроковому трудовому договору на посаді головного інженера. Зазначає, що відповідач систематично порушував трудове законодавство в частині виплати заробітної плати. Згідно довідки №1 від 12.08.2024 року Відповідач мав перед Позивачем заборгованість по виплаті заробітної плати, зокрема: на початку січня 2024 року 16 118,87 грн., на початку лютого 2024 року 47 506,11 грн., на початку березня 2024 року 59 503,08 грн., на початку квітня 2024 року 58 904,95 грн., на початку травня 2024 року 44 069,06 грн., на початку червня 2024 року 50 046,35 грн., на початку липня 2024 року 59 838,20 грн., на початку серпня 2024 року 54 330,77 грн. Представник вказує, що вказана обставина була предметом розгляду Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. Згідно листа Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та за наслідками проведеної перевірки відповідача встановлено, що станом на 24.09.2024 загальна сума не виплаченої позивачу заробітної плати за період квітень-серпень 2024 року становить 59 715,70 гривень, що підтверджується листом від 25.09.2024 року. У зв`язку із викладеним, 19.08.2024 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою, у якій просив звільнити його з 30.08.2024 на підставі ч. 3 ст. 38 Кодексу законів про працю України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, а саме несвоєчасність виплати заробітної плати, що підтверджується заявою від 19.08.2024 року. Зазначає, що 27.09.2024 року Відповідач безпідставно відмовив Позивачу у звільненні, що підтверджується листом від 02.09.2024 року. Вказана обставина стала підставою для звернення Позивача до суду з позовом в справі № 308/16573/24. 07.08.2025 року Закарпатським апеляційним судом винесено рішення в справі № 308/16573/24, яким визнано Позивача звільненим 30.08.2024 року з посади головного інженера Комунального підприємства Чопської міської ради «Чистий Чоп» на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України із внесенням відповідного запису до трудової книжки. Представник зазначає, що 08.09.2025 року Позивач звернувся до Відповідача із вимогою про добровільне виконання рішення, що підтверджується листом від 08.09.2025 року. У зв`язку із продовженням порушення Відповідачем прав Позивача, Позивач звернувся до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. 12.10.2025 року Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці повідомило Позивача про виявлені порушення, а саме не своєчасно проведений повний розрахунок при звільненні та не виплачена частину середнього заробітку за час затримки розрахунку, що підтверджується листом від 12.10.2025 року, та видано відповідний припис. На виконання виконаного припису Віповідач частково здійснив виплати: 13.10.2025 року здійснив виплату вихідної допомоги в розмірі 45.398,08 грн. і 13.10.2025 року здійснив виплату середнього заробітку за час затримки при звільненні в розмірі 55.486,43 грн., що підтверджується випискою з рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» за 13.10.2025 року та 18.10.2025 року вніс запис в трудову книжку. Оскільки Відповідач здійснив виплати вихідної допомоги та середнього заробітку не в повному розмірі, Позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник зазначає, що в порушення вимог ст. 44 КЗпП України з позивачем при звільненні не виплачено вихідну допомогу у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку. Вказує, що звільнення Позивача відбулося 30.08.2024 року, що підтверджується постановою Закарпатського апеляційного суду від 07.08.2025 року, тому для розрахунку вихідної допомоги повинні братися два місяці: червень та липень 2024 року. Заробітна плата Позивача в розрахунковому періоді червень та липень 2024 року становила 39.305,62 гривень, що підтверджується розрахунковим листком. Кількість відпрацьованих днів у розрахунковому періоді червень та липень 2024 року становила 30 днів, що підтверджується розрахунковим листком. Таким чином, середньоденна заробітна плата Позивача складала 1.310,19грн. (39.305,62 ? 30 = 1.310,19 грн.). Сумарне число робочих днів згідно з графіком роботи Відповідача за останні два календарні місяці перед звільненням Позивача, становило 43 робочих днів (а саме 20 робочих днів у червні 2024 року та 23 робочих днів липні 2024 року). Таким чином, середньомісячне число робочих днів становить 21,5 робочих днів (43 робочих днів /2 = 21,5 робочих днів). Отже, середня місячна заробітна плата Позивача, у розрахунковому періоді становить 28.169,09 грн. (1.310,19грн. х 21,5 робочих днів = 28.169,09 грн.). Таким чином, розмір тримісячного середнього заробітку Позивача складає 84.507,26 грн. (28.169,09грн. х 3 міс. = 84.507,26 грн.). Вказує, що Відповідач виплатив Позивачу вихідну допомогу в розмірі 45.398,08 грн. Вказана сума з податками та зборами складає 58.958,40грн. (58.958,40* 0,77 = 45.398,08 грн.). Отже, у Відповідача виникла заборгованість щодо виплатити Позивачу вихідної допомоги (з урахування податків та зборів) в розмірі 25.548,86 грн. (84.507,26 грн. - 58.958,40 грн. = 25.548,86 грн.). Враховуючи вищевикладене, на переконання представника позивача наявні підстави для стягнення з Відповідача вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку (з урахування податків та зборів) в розмірі 25.548,86 грн. Представник зазначає, що дії відповідача щодо порушення трудового законодавства в частині виплати заробітної плати, вихідної допомоги , невиплата позивачу тривалий час належних сум зумовило моральні переживання, порушення звичного способу життя, яке завдало душевних страждань. Також позивач зважає на те, що протягом тривалого часу він перебував в напруженому емоційному стані, порушився його звичний ритм життя, що в будь-якому разі негативно вплинуло на його стан. В зв`язку з відсутністю коштів він не мав можливості придбати для своєї сім`ї в достатній кількості продукти харчування, предмети першої необхідності, своєчасно сплачувати комунальні платежі. Незаконні дії Відповідача щодо відмови звільнити Позивача, призвели до того, що Позивач змушений був докладати зусиль для поновлення своїх прав, наймати адвоката для захисту своїх прав та інтересів, витрачати значні кошти. Позивач тривалий час не мав можливості працевлаштуватися, у зв`язку із перебуванням в трудових відносинах з Відповідачем. На протязі тривалого часу (більше року) Позивач вживає заходів щодо захисту своїх прав. Така невизначеність постійно його гнітить, викликає почуття неповноцінності. Все це призвело до значних моральних страждань, втрати нормальних життєвих стосунків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя Позивача та життя його сім`ї. Таким чином, внаслідок незаконних дій Відповідача щодо затримки виплати заробітної плати, не звільнення Позивача за його заявою, затримки виплати вихідної допомоги та середнього заробітку, позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 30.000,00 грн. З посиланням на зазначені обставини , вважаючи дії відповідача незаконними, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким : стягнути з Комунального підприємства Чопської міської ради «Чистий Чоп» (код ЄДРПОУ 40361719) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) невиплачений середній заробіток в розмірі 25548,86 грн.; стягнути з Комунального підприємства Чопської міської ради «Чистий Чоп» (код ЄДРПОУ 40361719) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) моральну шкоду в розмірі 30.000,00 грн.; стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати у справі. 14.01.2026 року представником відповідача подано до суду письмові пояснення, відповідно до яких вважають, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та не підлягають до задоволення, а доводи якими Позивач обґрунтовує заявлені вимоги не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, виходячи з наступного. Вказує, що [PERSON] працював на посаді головного інженера з 22.05.2018 року. 19.08.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив звільнити його 30.08.2024 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, а саме з огляду на несвоєчасність виплати заробітної плати. Того ж дня заява позивача була зареєстрована в журналі реєстрації вхідної кореспонденції КП ЧМР «Чистий Чоп». Листом відповідача від 02.09.2024 позивача повідомлено про залишення його заяви від 19.08.2024 про звільнення з підстав частини третьої статті 38 КЗпП без задоволення з причин відсутності фактичних підтверджень порушень. Цим же листом позивачу запропоновано здійснити звільнення на підставі частини першої статті 38 КЗпП. Вказує, що після подачі Позивачем заяви про його звільнення з 30.08.2024 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП, останній не відвідував роботу взагалі. Відтак, трудовий договір між сторонами був припинений, у зв`язку з його розірванням з ініціативи роботодавця, на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП, наказом №35-ВК-3 «Про звільнення» від 15.11.2024 року. Представник зазначає, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року, апеляційну скаргу задоволено, а рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02 грудня 2024 року скасовано. Зокрема судом позов задоволено частково; визнано [PERSON] звільненим 30.08.2024 року з головного інженера КП Чопської міської ради «Чистий Чоп» на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України із внесенням відповідного запису до трудової книжки; у решті позову відмовлено. Зазначає, що після отримання вказаної постанови суду, [PERSON] звернувася до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про несвоєчасно проведений розрахунок при звільненні та не виплачену частину середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. З даного приводу видано відповідний припис. При тому, Відповідач здійснив виплати вихідної допомоги та середнього заробітку, однак позивач вимагає стягненню суми, які не відповідають принципу розумності, справедливості та пропорційності. Просить суд розглядаючи вказаний спір врахувати правову позицію викладену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 жовтня 2025 року у справі № 489/6074/23. Вказує, що у вказаній справі Верховний Суд

Outcome: partial