Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Заявник звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з із [PERSON] в м.Торецьк з жовтня 2017, вели з ним спільне господарство. Під час спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] . Під час реєстрації народження сина запис про його батька було записано зі слів матері на підставі ч.1 ст.135 СК України. Так, його прізвище було зазначено за прізвищем матері « [PERSON] », а дані про батька записані « [PERSON] », тобто ім`я та по батькові були записані як у біологічного батька. За життя померлий утримував і виховував [PERSON] та визнавав себе його батьком. [INFO] [PERSON] загинув під час захисту територіальної цілісності України. Через його мобілізацію до лав ЗСУ та, в подальшому, загибель, вони не встигли внести зміни до актового запису про народження дитини в частині зазначення відомостей про батька. Після смерті [INFO] [PERSON] виникли перешкоди у реалізації їх сином законних прав, зокрема права на спадщину, соціальних ґарантій та особистих нематеріальних прав дитини, оскільки його прізвище, яке зазначено у свідоцтві про народження - « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть його батька, зазначено прізвище « [PERSON] », тому неможливо підтвердити факт родинних відносин між дитиною та його померлим батьком. Встановлення факту батьківства померлого [PERSON] , який є батьком малолітнього [PERSON] , є необхідним для реалізації дитиною своїх прав на отримання соціальних виплат, оформлення спадщини та передбачених законом пільг. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Божок М.І. доводи заяви підтримали, з підстав у ній зазначених, та просили задовольнити. Додатково зазначили, що просять змінити прізвище дитини та зазначити у відомостях про батька дитини « [PERSON] », оскільки саме таке написання по батькові померлого зазначено у свідоцтві про смерть, який складений відповідним відділом ДРАЦС. В судовому засіданні представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування Богуславської міської ради Київської області Калінська О.А. зазначила, що заперечень проти заяви не має. В судове засідання представники інших заінтересованих осіб не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними довідками про доставку документів до електронних кабінетів в підсистемі «Електронний суд»; заяв про відкладення від них не надходило. З урахуванням думки учасників судового розгляду та положень ст.223 ЦПК України, судом протокольно ухвалено проводити судовий розгляд за даною явкою. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 27.11.2019, [PERSON] народився [INFO] в м.Бахмут Донецька область, про що 27.11.2019 Виконавчим органом Північної селищної ради міста Торецька Донецька область був складений актовий запис № 18. В графі мати зазначено « [PERSON] », в графі батько « [PERSON] ». Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00024790095 від 03.12.2019, відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно сповіщення сім`ї № 4/737 від 16.02.2025, складеного начальником 4 відділу Обухівського РЦТК, заявника у даній справі [PERSON] повідомлено, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 12.02.2025. Згідно сповіщення сім`ї померлого № 4/85 від 18.02.2025, складеного начальником 4 відділу Обухівського РЦТК, заявника у даній справі [PERSON] повідомлено, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] в бою за Україну, її свободу і незалежність. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 21.02.2025, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с.Нікольській, Курська область, РФ. Згідно довідки КЗКОР «Богуславський гуманітарний фаховий коледж імені І.С.Нечуя-Левицького» № 78 від 24.02.2025, яка містить підписи директора коледжу Л.Шелудько та коменданта гуртожитку [PERSON] , заявник [PERSON] , як ВПО проживає у гуртожитку з 22.04.2022. Зі слів останньої, вона перебувала у цивільному шлюбі із загиблим військовим [PERSON] і мають спільного сина [PERSON] . [PERSON] працював у м.Київ, однак кожні вихідні і відпустку проводив разом із [PERSON] та сином [PERSON] в [ADDRESS] , про що можуть засвідчити мешканці гуртожитку. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до вимог ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст. ст. 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1ст. 135 СК України. У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5- заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, тобто матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. В третьому абзаці п. 13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України). За ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved