Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

01 грудня 2025 року ТОВ ««Бізнес Позика» в особі представника Мишевської Н.М. через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 348357-КС-001 про надання кредиту від 21.07.2021 року, у розмірі 13 923,52 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7 411,01 грн; суми прострочених платежів по процентах - 6 512,51 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 21.07.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено Договір № 348357-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» 21.07.2021 року направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір, а відповідач прийняв (акцептував) її на умовах оферти. Зі своєї сторони позивач направив відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-4186 на номер телефону [NUMBER] , який був введений/відправлений відповідачем, у зв`язку з чим договір вважається підписаним одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 18 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах договору і Правил надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору, плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86852193 % за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі та дня повернення згідно графіка платежів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та перерахував кредитні кошти на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Також 16.10.2021 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 348357-КС-001, відповідно до якої позивач надав позичальнику додатково кредит в сумі 7 000,00 грн. Згідно до розрахунку заборгованості наданої Позивачем відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 27 718,25 грн, а такі дії на думку Позивача є конклюдентними та свідчать про визнання зобов`язання. Позивач вказує, що відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконав, здійснював лише часткові платежі та станом на 30.10.2025 року утворилась заборгованість за договором у сумі 13 923,52 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7 411,01 грн; суми прострочених платежів по процентах - 6 512,51 грн; штрафи та комісія до стягнення не заявляються. Представник позивача у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-4186, сторонами по справі було укладено договір № 348357-КС-001 від 21.07.2021 року про надання кредиту, а також укладено Додаткову угоду № 1 від 16.10.2021 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписані у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , а відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 30.10.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 13 923,52 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7 411,01 грн; суми прострочених платежів по процентах - 6 512,51 грн. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства про нарахування відсотків в межах строку кредитування за договором № 348357-КС-001 від 21.07.2021 року, а також відсутність з боку відповідача доказів в спростування заявлених вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» та стягнення з відповідача заборгованості за договором № 348357-КС-001 від 21.07.2021 року. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved