Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач ТОВ "ФК "Ейс" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У обґрунтування позову зазначено, що згідно укладеного 09.05.2024 шляхом використання [PERSON] електронного підпису одноразовим ідентифікатором кредитного договору № 00-9756564, остання отримала від ТОВ "Макс Кредит" кредит в сумі 6600,00 грн. Відповідач не виконала належним чином кредитні зобов`язання. ТОВ"Макс Кредит" відступило право вимоги до відповідача за укладеним кредитним договором на користь ТОВ "ФК "Ейс" шляхом укладення договору факторингу. Відступлена сума боргу становить 6600,00 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 14185,20 грн, сплачений судовий збір 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 7000 грн. Разом із позовом надане клопотання про витребування у АТ "А-Банк" доказів. 29.10.2025 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. 03.11.2025 відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та задоволене клопотання про витребування доказів. Отже, свою позицію щодо обґрунтування заявлених позовних вимог позивач виклав у позовній заяві. Нових окремих питань під час розгляду справи не виникало. 08.12.2025, 22.01.2026 судове засідання не відбулося по причині неявки учасників справи: представника позивача, який у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі та задовольнити заявлені позовні вимоги; відповідача, повідомленого належним чином на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причини неявки відповідач суду не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У спорах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Позивачем на підтвердження укладення кредитного договору між ТОВ "Макс Кредит" та [PERSON] наданий відповідний договір № 00-9756564 від 09.05.2024, згідно якого кредит надається позичальнику в сумі 6600,00 грн. Право вимоги за вказаним договором відступлено ТОВ "Макс Кредит" на користь ТОВ "ФК "Ейс" на підставі договору факторингу № 25112024-МК/Ейс. На виконання умов кредитного договору від 09.05.2024 ТОВ "Макс Кредит" ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ "Платежі Онлайн" на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , зазначену у договорі на суму 6600,00 грн. На виконання ухвали суду від 03.11.2025 про витребування доказів за клопотанням представника позивача на підтвердження заявлених позовних вимог, АТ "А-БАНК" надав відповідь, згідно якої на ім`я [PERSON] не емітовано картку № [NUMBER] . Разом з тим, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка за картковим рахунком може бути належним доказом існування заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 16.09.2020 по справі № 200/5647/18, від 25.05.2021 по справі № 554/4300/16-ц, від 26.05.2021 по справі № 204/2972/20, від 13.10.2021 по справі № 209/3046/20, від 26.10.2022 по справі № 333/5483/20. За умови, коли АТ "А-БАНК" надано відповідь, що кредитна картка, на яку первісний кредитор здійснив переказ кредитних коштів, не емітувалась банком, через що, суд приходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання кредиту відповідачу по справі. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України). Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог (постанови Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17). Оскільки позивачем не доведено належними та достатніми доказами отримання відповідачем кредитних коштів на картку № [NUMBER] , яка не емітувалася АТ "А-БАНК", у задоволенні позову слід відмовити. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст.141 ЦПК України). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: dismissed