Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав. В позовній заяві посилався на те, що 10 серпня 2013 року було зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON] . В шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки сторонами фактично припинені з весни 2022 року, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З 2023 року відповідач проживає у м. Києві, працевлаштувалась та перестала приїздити до позивача, [PERSON] у м. Полтаву. Сторони по справі вже декілька років не підтримують подружніх відносин та не є сім`єю. Протягом останніх чотирьох років відповідач також відсторонилася від виконання своїх батьківських обов`язків, почала вчиняти сварки. Після останньої сварки [PERSON] покинула позивача з дитиною, та з початку 2023 року проживає у м. Києві. Долею сина не цікавиться, ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Дитина проживає з батьком, який піклується про сина, замається його вихованням та утриманням, забезпечує достатній рівень освіти, виховує самостійно. Мати, [PERSON] , участі у вихованні сина не бере, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Син не отримує від матері жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Позивач неодноразово телефонував [PERSON] , писав повідомлення з проханням поспілкуватись з сином [PERSON] та провести разом час. Проте вона на дзвінки та повідомлення не відповідає. Тому, посилаючись на викладені обставини позивач просив шлюб з відповідачем розірвати. Також, зазначаючи, що мати - відповідач по справі - ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала. Інші заяви по суті справи або клопотання від учасників справи до суду не надходили. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, уповноваживши адвоката Жорняк М.О. представляти його інтереси в суді. В день розгляду справи представник позивача Жорняк М.О. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача. Зазначила, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. Третя особа - виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування в судове засідання свого представника не направив. Надав суду висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача, який в судове засідання не з`явився. Суд, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10 серпня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України ш люб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка в шлюбі змінила прізвище, вимог про відновлення її дошлюбного прізвища не заявляла. Також судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 листопада 2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] . Його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.19). Батьки дитини протягом тривалого часу проживають окремо. Малолітній [PERSON] проживає з батьком, який займається його вихованням, утриманням та підготовкою до самостійного життя. Мати дитини, відповідач [PERSON] , вихованням свого сина [PERSON] не займається, обов`язку щодо готування дитини до самостійного життя не виконує, про дитину не піклується, взагалі не цікавиться життям сина. Викладене підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, в тому числі: довідкою від 13 серпня 2022 року №1601-7501210278 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно якої фактичне місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18); даними витягу з реєстру територіальної громади Полтавської територіальної громади від 11 серпня 2025 року, згідно якої місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20); заявою [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , який є сусідом позивача, та який підтверджує, що [PERSON] з початку війни не приїжджала до свого сина, який проживає разом з батьком, [PERSON] , не бере участі у вихованні сина та, зі слів [PERSON] , відмовляється спілкуватись зі своїм сином (а.с. 21); заявою [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , яка є сусідкою позивача, та яка засвідчує, що [PERSON] з початку повномасштабного вторгнення росії за адресою проживання свого чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] жодного разу не з`являлась. Зі слів [PERSON] , відмовляється спілкуватись з сином (а.с. 22); заявою [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , який підтверджує, що гр. [PERSON] не проживає з його сусідом [PERSON] та не приїжджає до свого сина, який проживає з батьком, [PERSON] , не бере участі у вихованні сина, та зі слів [PERSON] , з ним не спілкується (а.с. 23); заявою [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , який засвідчує, що його сусідка [PERSON] з початку повномасштабного вторгнення російської федерації за адресою місця проживання свого чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] жодного разу не з`являлась, станом здоров`я сина та вихованням не цікавилась (а.с. 24); фіскальними чеками про придбання продуктів харчування, телефону, ноутбуку, якими підтверджується, що зазначені витрати понесені позивачем [PERSON] (а.с. 25-32); характеристикою від 02 вересня 205 року за вих. №313 учня 4А класу Комунального закладу «Полтавська загальноосвітня шкода І-ІІІ ступенів №11 Полтавської міської ради Полтавської області» [PERSON] , [INFO] , з якої вбачається, що [PERSON] навчається у шкоді з першого класу. Батько учня систематично контролює навчальний і виховний процес свого сина. Мати [PERSON] останній раз відвідала батьківські збори у вересні 2024 року. На контакт з класним керівником не йде. Навчанням і вихованням свого сина не займається. Зі слів батька, на даний момент проживає в іншому місті (а.с.55); даними висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 23 грудня 2025 року №324 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ». Згідно наведеного висновку орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та залишення дитини проживати з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 91-93). Також з висновку органу опіки та піклування вбачається, що працівникам служби у справах дітей вдалося поспілкуватися з матір`ю дитини, [PERSON] , яка не електронну пошту служби у справах дітей подала заяву, у якій повідомила, що вона на даний час та протягом 2-3 років до того вона не бере участі у вихованні та утриманні сина та не заперечує проти розгляду питання щодо позбавлення її батьківських прав. Аналогічна заява надійшла до служби поштою При повторному спілкуванні з [PERSON] вдалося з`ясувати, що в даний час вона знаходиться не в Україні, а в Іспанії і влаштовує своє подружнє життя з іншим чоловіком, який не бажає, щоб вона виховувала свого сина, тим більше, що вона з самого початку не хотіла народжувати, але [PERSON] наполіг на народженні сина (а.с.91-93). На підставі викладеного судом встановлено, що мати дитини відповідач у справі [PERSON] повністю усунулась від виконання обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина [PERSON] , таке відношення матері до виконання батьківських обов`язків триває протягом тривалого часу, і таке ставлення відповідача до виховання своєї малолітньої дитини суд розцінює як ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ст.164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам малолітнього [PERSON] . Тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved