Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дружини [PERSON] , [INFO] , розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, з дня подачі позовної заяви про стягнення аліментів, судові витрати позивачем не понесені, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», обґрунтовуючи позов наступним. 01.03.2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було внесено актовий запис про шлюб №26 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01.03.2024 року. Позивач і відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач має вади здоров`я та у зв`язку з цим не може працювати, потребує постійної сторонньої допомоги. Так, позивач є особою з інвалідністю першої групи, підгрупа «Б», що підтверджується копією довідки до акта огляду МСКУ серія 12 ААГ №854512 від 23.09.2024 року. Згідно з індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю № 735 від 23.09.2024 року, позивач має клініко-функціональний діагноз та код за МКХ- 10: 163.8 інший інфаркт мозку. У зв`язку з хворобою, позивачу встановлено ряд обмежень, зокрема обмеження до самообслуговування, орієнтації, трудової діяльності. Через стан здоров`я позивач не може працевлаштуватися, самостійно себе забезпечувати матеріально та потребує фінансової допомоги від свого чоловіка - відповідача. Така допомога може надаватися позивачу, серед іншого, у спосіб стягнення аліментів на утримання дружини. За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, зокрема, з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до частини четвертої статті 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У даному випадку можна вести мову про кореляцію нужденності із розміром прожиткового мінімуму, який можна визнати допустимим у випадках лише нормального життєзабезпечення людини, але він не є достатнім у разі, якщо мова йде про непрацездатну особу, зокрема, яка позбавлена можливості працювати через стан здоров`я. Необхідні потреби непрацездатної людини, як правило, не обмежені тими звичайними потребами, які має здорова людина, тому вимагають додаткових витрат на лікування, оздоровлення, харчування, що зумовлено іншим, відмінним способом життя такої людини. У своїй постанові від 24.06.2021 по справі № 759/6629/19 Верховний Суд зазначив, що призначення особі з інвалідністю відповідної пенсії по інвалідності або іншої соціальної виплати не може знаходитися у зв`язку із виплатами, які здійснює подружжя на утримання іншого подружжя, яке є особою із інвалідністю. Факт призначення державою пенсії по інвалідності не може впливати на факт призначення судом аліментів на утримання подружжя або ж виключати його. Згідно з частинами першою, другою статті 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій думі. Отже, викладені вище норми права свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання непрацездатної дружини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд має виходити з принципів справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання у розмірі частини всіх доходів щомісячно. Враховуючи викладене вище, слід дійти висновку, що наявні всі підстави для задоволення даного позову та ухвалення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно. Згідно з п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільняється від сплати судового збору. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою за зазначеною адресою не проживає. Заяв та клопотань не надходило. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2024 року. Від спільного шлюбу сторони мають одну дитину: [PERSON] , [INFO] . 23.09.2024 року позивачу [PERSON] було встановлено групу інвалідності першу під група «Б» загального захворювання у строк до 01.10.2025 р. Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 13.01.2026 р. було встановлена перша підгрупа Б інвалідності «загального захворювання без зазначення повторного терміну переогляду. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Стаття 76 СК України передбачає право особи на утримання після розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Зазначає, що наразі ніде не працює. Доходів не має. Відповідач може надавати їй матеріальну допомогу, однак відмовляється це робити. Згідно висновку МСЕК вона також потребує постійної сторонньої допомоги. Згідно пенсійного посвідчення позивачу призначено пенсію по інвалідності І групи внаслідок загального захворювання. Вказану пенсію продовжено довічно. Умови призначення та розміри пенсії визначені Законом України від 09.07.2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що особа має право на отримання аліментів на своє утримання від другого із подружжя у випадках, визначених ст. 75 СК України, зокрема у разі якщо ця особа потребує матеріальної допомоги та якщо другий із подружжя має можливість таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеним той факт, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки є непрацюючою та отримує пенсію. В розумінні СК України вважається непрацездатною, оскільки є інвалідом I групи. Відповідач не спростовує той факт, що він має фінансову можливість надавати та може надавати матеріальну допомогу (платити аліменти) позивачу. Неспростування можливості сплати є важливою обставиною, що свідчить про наявність у відповідача доходів або майна, яке може бути використане для сплати аліментів, що підтверджується статтею 182 Сімейного кодексу України. У постанові від 24.06.2021 року по справі № 759/6629/19 Верховний Суд зазначив, що призначення особі з інвалідністю відповідної пенсії по інвалідності або іншої соціальної виплати не може знаходитися у зв`язку із виплатами, які здійснює подружжя на утримання іншого подружжя, яке є особою із інвалідністю. Факт призначення державою пенсії по інвалідності не може впливати на факт призначення судом аліментів на утримання подружжя або ж виключати його. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача, якій встановлена перша група інвалідності, та яка потребує матеріальної допомоги, аліментів на її утримання, з врахуванням можливості відповідача надавати таку допомогу. Суд також бере до уваги результати діяльності Комісії з європейського сімейного права, зокрема, щодо розроблення „Принципів європейського сімейного права 2004 року, згідно яких зокрема є "утримання у подружжі (принципи передбачають, що утримання має бути обмеженим і ґрунтуватися на потребі у фінансовій підтримці. Утримання зазвичай присуджують, коли один із подружжя значно економічно слабший за іншого і не має змоги підтримувати достатній рівень життя після розлучення); тривалість підтримання та сфера застосування (принципи рекомендують, щоб утримання у подружжі не було довічним зобов`язанням). Тривалість виплати аліментів, як правило, пов`язана з тривалістю шлюбу і здатністю чоловіка/дружини, що отримує аліменти, досягти фінансової незалежності. Утримання також може бути припинене за таких умов, як повторний шлюб або спільне проживання з отримувачем аліментів". У контексті зазначених принципів утримання одного з подружжя (аліменти) має, зокрема, такі особливості: підтримання на підставі потреб (основною метою підтримання у подружжі є забезпечення потреб того з подружжя, хто не може підтримувати себе фінансово після розірвання шлюбу); фінансові розбіжності у подружжі (у разі призначення аліментів ураховують різницю в доходах кожного із подружжя; якщо один із подружжя має значно більший дохід, він може бути зобов`язаний підтримувати іншого із подружжя протягом певного часу); баланс справедливості (Комісія виступає за справедливість, гарантуючи, що підтримання у подружжі - не покарання або надмірно обтяжливий захід для того з подружжя, хто сплачує аліменти, а мета його полягає в тому, щоб збалансувати фінансовий стан обох сторін після розірвання шлюбу, не ставлячи жодну з них у несправедливе становище). Враховуючи викладене, беручи до уваги стан здоров`я позивача, суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги відповідача. При цьому суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку та ним не надано доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу позивачу, яка є особою з інвалідністю першої групи. Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача та не покладе надмірний тягар на нього, крім того захистить право позивача на утримання від відповідача, визначене законом, забезпечивши баланс майнових інтересів як позивача, так і відповідача. Згідно зі ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved