Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі заочного рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 грудня 2024 року у справі № 679/1598/24 з нього стягуються аліменти на дочку [PERSON] , яка продовжує навчатись у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу, щомісячно починаючи з 07 жовтня 2024 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Позивач у позові зазначає, що він з 2007 року регулярно сплачував аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття, а про те, що він на підставі вказаного вище рішення суду зобов`язаний сплачувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання в тому ж розмірі до досягнення нею 23 років дізнався після того, як було відкрито виконавче провадження на примусове виконання означеного рішення суду. Звертає позивач у позові також увагу на те, що при ухваленні без його участі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 грудня 2024 року про стягнення аліментів на дочку [PERSON] не було враховано те, що він з 26 жовтня 2010 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , тобто створив нову сім`ю в якій народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Діти проживають разом з ним та дружиною. Тобто на даний час, як і на час винесення судового рішення від 02 грудня 2024 року він зобов`язаний також матеріально забезпечити дружину і двох малолітніх дітей, що не було враховано при винесені вказаного рішення. Крім того, зазначає позивач згідно судового наказу Шевченківського районного суду м.Києва від 07 травня 2025 року з нього стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на зазначене, позивач вважає, що його матеріальний стан погіршився у порівнянні з даними, дослідженими судом при винесенні рішення від 02 грудня 2024 року. Також позивач зазначає, що його місячний дохід в порівнянні з місячним доходом на момент ухвалення рішення від 02 грудня 2024 року не змінився. Утримувані з нього аліменти загалом становлять 60% його грошового забезпечення за місцем роботи, а оскільки він проходить службу в органах Національної поліції України, то можливість додаткових заробітків виключається. Позивач у позові зазначає, що з врахуванням його складу сім`ї, весь дохід витрачається на щоденні потреби, зокрема комунальні платежі, продукти харчування, ліки. В той же час позивач звертає увагу на те, що всі його діти мають рівні права на забезпечення їх утримання за рахунок батька, проте аліменти на двох малолітніх дітей складають по 16,5%, а на повнолітню дочку 25% його доходів, що є порушенням принципу рівності серед дітей. Зауважив позивач і на тому, що витрати на неповнолітніх дітей, з урахуванням розумного задоволення їх потреб, їх розвитку, є вищими за витрати на повнолітню дитину, яка має можливість у вільний від роботи час працювати. Позивач вважає, що розмір призначений аліментів, має бути не більшим як достатній для розумного задоволення потреб повнолітньої дочки і не повинен обмежувати матеріальних інтересів позивача, членів його сім`ї та забезпечити баланс інтересів, як одержувача, так і платника аліментів. З огляду на зазначене позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів, зменшивши їх з 1/4 до 1/8 частини усіх видів його заробітку (догоду) на період навчання його дочки , але не довше, як до 23 років. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 листопада 2025 року вказану вище позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 грудня 2025 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суд Хмельницької області від 05 січня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв. 04 грудня 2025 року позивач надіслав заяву про усунення недоліків на виконання ухвали від 17 листопада 2025 року. 29 грудня 2025 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що сторона відповідача не визнає позовні вимоги позивача, вважає їх необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим, на її переконання, позов не підлягає до задоволення. Зокрема представник відповідача у відзиві вказує, що станом на сьогодні розмір аліментів на утримання відповідача становить у грошовому виразі 5000-6000 грн. на місяць, що вбачається також із документів долучених позивачем до позовної заяви. В той же час, як вбачається із рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 грудня 2024 року у справі № 679/1598/24 відповідач несе витрати пов`язані із навчанням, які складаються із витрат на щоденний проїзд від місця проживання до місця навчання (Нетішин-Рівне), станом на сьогодні це в середньому 240,00 грн. в обидві сторони, крім того проїзд в громадському транспорті (м.Рівне) до навчального закладу та харчування протягом дня, що в середньому становить 150,00 грн., тобто щоденні витраті відповідача орієнтовно становить 400,00 грн. на день, що в місяць становить приблизно 8000,00 грн. (400*20 днів). Крім того, відповідач несе витрати з оплати вартості навчання, яка становить: за 2024 - 2025 роки 37900,00 грн, за 2025-2026 роки - 41650,00 грн, за 2026 - 2027 роки - 45400,00 грн., витрати на придбання одягу, взуття, харчування, засобів гігієни, мобільного зв`язку, навчального інвентарю, у разі хвороби на придбання медикаментів, дозвілля. Таким чином, вказує представник відповідача у відзиві, зменшення аліментів до розміру 1/8 частки заробітку позивача, що у грошовому виразі буде становити 2500-3000 грн на місяць, що фактично позбавить відповідача можливості здобути бажану освіту. Також представник відповідача звернув увагу на те, що, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження суттєвого погіршення матеріального стану позивача з моменту рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 грудня 2024 року у справі № 679/1598/24. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що матір відповідача [PERSON] , не має можливості надавати належне утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, несе витрати зі сплати комунальних послуг де проживає разом із відповідачем, через що фактично перебуває у скрутному матеріальному становищі. Зауважив представник відповідача на тому, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини. У даному випадку такий тягар здебільшого лягає лише на матір відповідача [PERSON] . Крім цього, представник відповідача у відзиві зазначає, що підставою для зменшення розміру аліментів на утримання відповідача позивач зазначає наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Проте на час розгляду судом справи №679/1598/24 та ухвалення у ній судового рішення про стягнення аліментів на утримання [PERSON] у позивача вже були неповнолітні діти, а тому наявність у позивача інших дітей, не є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, якщо позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, а сама по собі наявність інших дітей від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Представник відповідача вважає, що посилання позивача про те, що при присудженні йому розміру аліментів на утримання відповідача суд не в повній мірі дослідив обставини щодо його майнового та сімейного стану є безпідставними та такими, що не заслуговують на належну увагу оскільки позивач у відповідності до ст. 284 ЦПУ України мав можливість подати заяву про перегляд заочного рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 грудня 2024 року у справі № 679/1598/24, але таким правом не скористався, чим фактично висловив свою згоду щодо висновків суду викладених у вказаному судовому рішенні. Крім того, на думку представника відповідача, зменшення розміру аліментів є правом суду, а не його обов`язком, виходячи з диспозиції ст. 192 СК України, тобто, навіть за умови доведеності факту зміни матеріального стану платника аліментів, суд, який розглядає справу, може не задовольняти вимоги останнього про зменшення розміру аліментів, зважаючи на інші обставини справи, зокрема, у разі, якщо зменшення розміру аліментів не відповідатиме дитини. На підставі наведеного, представник відповідача просить суд у позові [PERSON] відмовити. 02 січня 2026 року позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в ній же зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. 20 січня 2026 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що не погоджується з аргументами наведеними представником відповідача у відзиві на позовну заяву, а заперечення наведені у відзиві не спростовують доказів, зазначених ним у позові, якими обґрунтовується позов. Зокрема він зазначив, що про стягнення з нього аліментів він дізнався з відкритого виконавчого провадження по справі № 679/1598/24, з яким його ознайомили за місцем його проходження служби, а тому строки на оскарження заочного рішення були пропущені. Таким чином він був змушений обрати інший спосіб захисту, а саме звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Щодо аргументів представника відповідача, що на момент розгляду справі у суді № 679/1598/24 у нього вже було двоє неповнолітніх дітей, що на переконання представника відповідача свідчить про те, що на даний час його майновий стан не погіршився, то позивач зауважив, що на час розгляду судом вказаної справи суду не були відомі обставини його сімейного стану і суд їх не досліджував. При цьому відповідач при зверненні до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на її користь не повідомила суд про наявність у нього ще двох дітей, при цьому достеменно знаючи цю інформацію. Так само як і не повідомила суду його правильну фактичну адресу проживання про яку їй було відомо. Зважаючи на вказане в позові та відповіді на відзив на позовну заяву позивач переконаний, що на даний час його сімейний та матеріальний стан змінився, а тому його позов про зменшення аліментів є підставним. Того ж числа позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи 23 січня 2026 року у його відсутності, в ній же зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. 23 січня 2026 року представник відповідача подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі та участі відповідача. Будь-яких інших заяв та клопотань сторони до суду не подавали. Суд з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. Судом установлено, що позивач є батьком повнолітньої [PERSON] , дана обставина сторонами не заперечується. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 грудня 2024 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2024 року і до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею віку 23 років. (а.с.20-22). На підставі вказаного рішення суду 13 січня 2025 року видано виконавчий лист № 2/679/646/2024, який перебуває на примусовому виконанні у Нетішинському відділі державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виконавче провадження № 77535645. В межах вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця від 21 березня 2025 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.42-45). 26 вересня 2020 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (прізвище після шлюбу - [PERSON] ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 26 вересня 2010 року(а.с.12). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 2011 року та серії [NUMBER] від 29 червня 2017 року(а.с.13, 16). Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Києва від 07 травня 2025 року з позивача стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.23). Згідно довідки №1228 від 01 жовтня 2025 року [PERSON] працює інспектором у Департаменті патрульної поліції. За період з квітня 2025 року по вересень 2025 року його дохід складав 152286,06 грн(а.с.19). Статтею 198 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В силу статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Із положень статті 192 СК України слідує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Чинне законодавство встановлює обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, які виникли після ухвалення судом цього рішення. Суд вважає, що обставини, якими [PERSON] обґрунтовує позов про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, існували вже на час ухвалення Нетішинським міським судом Хмельницької області рішення від 02 грудня 2024 року про стягнення з нього аліментів на повнолітню доньку [PERSON] , у зв`язку з навчанням. Позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] 26 вересня 2020 року. Позивач є батьком [PERSON] та [PERSON] , які народилися ще 12 жовтня 2011 року та 13 червня 2017 року. Матеріали справи доказів, щодо зміни сімейного стану або матеріального стану позивача, які виникли згодом після ухвалення рішення Нетішинським міським судом Хмельницької області рішення від 02 грудня 2024 року (справа №679/1598/24) не містять. За таких обставин, суд вважає, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , відсутні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки відповідно до приписів статті 192 СК України. При цьому суд зважає на і те, що позивач після стягнення з нього аліментів на утримання зазначених малолітніх дітей проживає разом з ними, про що вказав позивач у позові та це підтверджується даними витягів з реєстру територіальних громад 24 вересня 2023 та 02 листопада 2025 року (а.с.10, 15, 18). Доводи позовної заяви [PERSON] зводяться до незгоди з рішенням Нетішинського міського суду від 02 грудня 2024 року по справі №679/1598/24щодо визначеного розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, яке позивачем не оскаржувалось в апеляційному порядку. З огляду на зазначене, суд вважає, що у позові [PERSON] про зміну розміру аліментів слід відмовити, що відповідатиме інтересам повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Outcome: dismissed