Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 23 липня 2013 року, актовий запис № 403, покликаючись на припинення сімейних стосунків. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2025 таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 24 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання призначене на 11:30 год 26 січня 2026 року не з`явилися, скористалися правом відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, примирення та збереження шлюбу вважають за неможливе, наполягають на розірванні шлюбу. Позивач додатково зазначила, що з 2021 року проживає з іншим чоловіком та є від нього вагітною. Відповідач визнав позов. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як регламентовано ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 23 липня 2013 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 403, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 липня 2013 року. У даному шлюбі сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України). Судом установлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони тривалий час не підтримують подружні відносини, відсутнє будь-яке порозуміння та повага, відсутні спільні інтереси. Ураховуючи викладене та визнання відповідачем позову, а також те, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально, а тому вважає необхідним шлюб розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 гривень. Ураховуючи вищенаведене, а також те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, суд приходить переконання, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605,60 гривень. Також, в порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 605,60 грн судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved