Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 07.05.2018 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22037000064771. Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО, розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Відповідно до п.8-9 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування», процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені. Згідно з умовами Договору факторингу № 28/03/24, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (ЄДРПОУ 14352406) відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 22037000064771 від 07.05.2018 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 43453613), а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто право вимоги до Відповідача. Згідно з Договором факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») становить 24181,78 грн, із яких: -заборгованість по тілу кредиту: 12844,46 грн; -заборгованість по відсотках: 2361,32 грн; -заборгованість по комісії: 8976 грн. Таким чином, у зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором утворилась заборгованість, тому позивач просив: -стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 22037000064771 від 07.05.2018 у розмірі 24181,78 грн; -стягнути із Відповідача на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок); -стягнути із Відповідача на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок). У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач надала відзив, за яким позовні вимоги не визнала та просила застосувати строк позовної давності. Зазначала, що як вбачається з матеріалів справи та розрахунку заборгованості, наданого самим позивачем, останній платіж за кредитом був здійснений 25.06.2019. Саме з цього моменту розпочалося прострочення виконання грошового зобов`язання, а отже - і перебіг позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України. Позов подано у 2025 році, тобто після спливу більш ніж трьох років після настання прострочки. Також підлягає застосуванню спеціальна позовна давність (1 рік) щодо штрафів, пені та комісій, з огляду, що Позивач заявляє до стягнення: - комісії у розмірі 8 976 грн, - проценти за багаторічний період, - інші платежі, пов`язані з простроченням. Доповнила також, що: - Позивач не надав до суду первинних бухгалтерських документів, а саме: первинних документів щодо нарахування процентів, - розшифровки комісій, - документів про зміну відсоткової ставки. - Відсутне належне повідомлення відповідача. З березня 2022 року Відповідач постійно проживає за межами України. Зареєстрована адреса розташована на території, що перебуває у тимчасовій окупації. Позивач у позовній заяві сам зазначає, що не мав можливості належним чином повідомити відповідача, а отже - не направляв: вимоги, претензії, повідомлення про наявність боргу, повідомлення про відступлення права вимоги. - Відсутні повідомлення про відступлення права вимоги з огляду, що стаття 1082 ЦК України встановлює: Боржник зобов`язаний виконати зобов`язання новому кредитору лише після отримання письмового повідомлення про відступлення права вимоги. - Незаконне нарахування відсотків під час воєнного стану, з огляду, що Відповідач проживає за кордоном, не має фізичної можливості обслуговувати кредит, місце її реєстрації окуповане, комунікація з банком стала неможливою. З урахуванням викладеного, відповідача просила: - Застосувати позовну давність відповідно до ст. 257, 258 та 267 ЦК України; - Відмовити у задоволенні позову ТОВ «Цикл Фінанс» у повному обсязі. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, суд встановив, що 07.05.2018 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22037000064771. Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО, розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Умовами визначено: - надані кошти у сумі 20000,00 грн строком на 24 місяців; - кінцева дата погашення кредиту 07.05.2020; - цільове призначення на споживчі потреби; -процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість з кредитом у розмірі: 0,001% річних; Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 3% від суми кредиту, - у разі неповернення суми кредиту в терміни, встановлені договором, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку проценти за порушення грошового зобов`язання в розмірі 56,00% процентів річних від простроченої заборгованості за Кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості. Указаний Договір [PERSON] підписала письмовим підписом та підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (а. с. 9). За розрахунком, наданим АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», заборгованість становить 24181,78 грн, із яких: -заборгованість по тілу кредиту: 12844,46 грн. -заборгованість по відсотках: 2361,32 грн. -заборгованість по комісії: 8976 грн (а. с. 15-16). У матеріалах справи наявна Виписка по особовому рахунку за період з 07.05.2018 по 27.03.2024 (а. с. 17-62). 28.03.2024 між АТ "Банк Кредит Дніпро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" укладено Договір факторингу №28/03/24, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за Договором №22037000064771 від 07.05.2018 (а. с. 63-64). За витягом з Реєстру боржників до вказаного Договору факторингу, загальний розмір заборгованості відповідача за Договором №22037000064771 від 07.05.2018 у розмірі 24181,78 грн (а. с. 70). Додано платіжні інструкції банку, за якою підтверджено виконання умов договору про відступлення право вимоги (а. с. 69). До матеріалів справи також додано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статут ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС». Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627-628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629, 638 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Щодо суті зобов`язання та права вимоги. Суд встановив факт укладення між первісним кредитором АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем Кредитного договору №22037000064771 від 07.05.2018 та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів. Також встановлено перехід права вимоги від АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» на підставі Договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024, відповідно до ст. 512, 514, 1077 ЦК України. Таким чином, позивач набув права вимоги в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Щодо нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Кредитний договір від 07.05.2018 є договором про споживчий кредит, укладеним після набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11, а також частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» та усталеної судової практики Верховного Суду (зокрема, у справах щодо стягнення аналогічних комісій), плата за обслуговування кредиту, яка не передбачає надання споживачеві конкретної, окремої та реальної додаткової послуги, пов`язаної з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є неправомірною. Оскільки позивач не надав доказів наявності та переліку додаткових та супутніх банківських послуг, які надавалися відповідачу і за які встановлена щомісячна комісія, умова Договору щодо обов`язку сплати комісії за обслуговування кредиту є нікчемною на підставі ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, сума заборгованості, що складається з комісії (8976 грн), не підлягає стягненню. Щодо нарахування процентів за користування кредитом. Договором встановлено процентну ставку на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних, а загальна сума процентів за весь строк кредитування, включена до загальної вартості кредиту, складає 0,28 грн, що й зазначено позивачем у розрахунку заборгованості. Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Таким чином, загальний розмір правомірно нарахованих процентів за користування кредитом обмежується сумою 0,28 грн. Процентна ставка у розмірі 56% річних, встановлена на прострочену заборгованість, за своєю правовою природою є не платою за правомірне користування коштами (ст. 1048 ЦК України), а мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Однак, оскільки Договір визначає 56% як «проценти за користування», такий договірний пункт суперечить суті правового регулювання, що виключає одночасне застосування плати за користування та санкції за прострочення. У зв`язку з цим, а також з огляду на обмеження процентів загальною вартістю кредиту, суд відмовляє у задоволені вимоги позивача про стягнення процентів у розмірі 2361,32 грн. Визначення остаточної суми заборгованості. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», становить: -заборгованість по тілу кредиту: 12844,46 грн -заборгованість по процентах: 0,28 грн. Загальна сума заборгованості: 12844,74 грн. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України). Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року № 540-IX доповнено пункт 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначені законодавчі зміни набули чинності з моменту опублікування Закону № 540-ІХ, тобто з 02 квітня 2020 року. У разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану. Таким чином, трирічний строк позовної давності продовжувався на час дії карантину та продовжився у період дії воєнного стану. Отже, відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності. Щодо стягнення судового збору. Суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції №12344 від 21.07.2025, позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) (а. с. 89). Оскільки позивач просив стягнути 24181,78 грн, а суд встановив заборгованість у розмірі 12844,74 грн, отже позов задоволено частково, а саме на 53 % (12844,74 грн х 100% : 24181,78 грн), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1283,90 грн (2422,40 грн х 53% : 100%). Щодостягнення витрат на правничу допомогу. Позивач просить стягнути із Відповідача на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підтвердження таких витрат надає: акт №22037000064771 від 21.07.2025 (а. с. 84), договір №43453613 від 02.01.2025 (а. с. 80-82); додаткову угоду №22037000064771 від 21.07.2025 (а. с. 83); детальний опис робіт від 21.07.2025 (а. с. 85). Суд вважає вказані витрати обґрунтованими, витрати не є надмірними порівняно з аналогічними справами, є співмірними із ціною позову; були об`єктивно необхідними для захисту інтересів клієнта. Отже, у задоволенні клопотання представника відповідача про зменшення витрат слід відмовити та з урахуванням положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача випрати пропорційно задоволеним вимогам - 2650,00 грн (5000,00 грн х 53% : 100%).

Outcome: partial