Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі ТОВ «Таліон Плюс») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 744494894 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач отримала грошові кошти у сумі 35000,00 грн. шляхом переказу коштів на банківську карту відповідача № [NUMBER] , яку відповідач вказала у Заявці при укладенні Кредитного договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 31.01.2030, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,98% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. 22.04.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/32, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне йому право вимоги до відповідача коштів право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», зокрема за кредитним договором №744494894 від 01.01.2025, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідача перед позивачем виникла кредитна заборгованість, яка станом на момент подання позовної заяви становить 105763,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 35000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 70763,00 грн. Враховуючи викладене, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість у загальній сумі 105763,00 грн., витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов до суду не подала. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 744494894 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач отримала грошові кошти у сумі 35000,00 грн. шляхом переказу коштів на банківську карту відповідача № [NUMBER] , яку відповідач вказала у Заявці при укладенні Кредитного договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 31.01.2030, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,98% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Крім того, відповідачем [PERSON] 01.01.2025 підписано з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора 2877 Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 744494894 від 01.01.2025. Позивач умови Кредитного договору виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у сумі 35000,00 грн. шляхом переказу коштів на банківську карту останньої № [NUMBER] , яку зазначено відповідачем у Заявці на отримання грошових коштів в кредит від 01.01.2025. 22.04.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/32, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне йому право вимоги до відповідача коштів право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», зокрема за кредитним договором №744494894 від 01.01.2025, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Відповідно до Реєстру прав вимоги від 22.04.2025, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 744494894 від 01.01.2025 в сумі 79359,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 35000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 26859,00 грн., заборгованості за неустойкою у сумі 17500,00 грн. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Кредитним договором №744494894 від 01.01.2025, сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 123263,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 35000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 70763,00 грн., заборгованості по неустойці у розмірі 17500,00 грн. Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. В розумінні Закону України «Про споживче кредитування» (далі - Закон), в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. За положеннями ч. 2 ст. 8 Закону, для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що за Кредитним договором №744494894 від 01.01.2025, укладеним між кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] з 22.04.2025 право вимоги кредитора перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». Підписавши Кредитний договір №744494894 від 01.01.2025, [PERSON] добровільно погодилась з умовами кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у сумі 35000,00 грн. шляхом переказу коштів на банківську карту останньої № [NUMBER] , яку зазначено відповідачем у Заявці на отримання грошових коштів в кредит від 01.01.2025. Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань у відповідача перед ТОВ «Таліон Плюс» станом на час звернення до суду становить 105763,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 35000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 70763,00 грн. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач до суду не надала. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Таліон Плюс» та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість за Кредитним договором №744494894 від 01.01.2025 у загальному розмірі 105763,00 грн. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: Договір про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій»; Додаткову угоду №1848 від 09.10.2025 про надання правової допомоги до Договору №5 від 02.12.2024; Акт приймання-передачі наданих послуг від 10.09.2025 відповідно до Договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024, згідно якого Адвокатське об`єднання «Ліга юридичних технологій та інновацій» надало позивачу послуги з надання правової допомоги правову допомогу на загальну вартість 5000,00 грн. Суд погоджується із наданим розрахунком в повному обсязі, враховуючи співмірність складності справи та виконаних адвокатським об`єднанням робіт, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Таліон Плюс» судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved