Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до Шевченківського районного суду міста Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7969822 від 04.04.2024 в сумі 32424 грн. , витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 04.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений кредитний договір № 7969822, згідно з умовами якого відповідач отримала 10000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 7969822 від 04.04.2024 р.) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено. 29.08.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» укладено договір факторингу № 109-МЛ, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 7969822 від 04.04.2024 року. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.10.2025 року відкрито провадження по справі, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`являвся, подав до суду клопотання в якому просив розглядати справу без його участі, не заперечував про винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`являлась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась шляхом направлення повістки за адресою реєстрації, проте конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання», клопотань про розгляд справи без участі чи відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідачів, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 04.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 7969822 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 330691.(а.с. 6-14) Відповідно до п. 1.2 за цим Договором сума кредиту складає 10000,00 грн. Пунктом 1.3 даного Договору встановлено, що кредит надається строком на 105 днів з 04.04.2024 року і складається з пільгового та поточних періодів. 1.3.1.Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 19.04.2024р. (рекомендована дата платежу). 1.3.2. Поточний період складає 90 днів, шо настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 18.07.2024 р. (дата остаточного погашення заборгованості). 1.4. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 19.04.2024р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18.07.2024р. (останнього дня строку кредитування). 1.5. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (завесь строк кредитування) складає 34250.00 гривень. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п. 1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань та можуть не оновлюватись у випадку продовження Позичальником строку кредитування. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1000.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. 1.5.2. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду:2550.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. 1.5.3 Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 20700.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2.30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Пунктом 2.1 встановлено Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок [NUMBER] . На підставі платіжного доручення 127398995 відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000, 00 грн. 04.04.2024. (а.с. 15) Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що відповідач уклав Договір № 7969822 від 04.04.2024 за допомогою одноразового ідентифікатора 330691 (зворот а.с. 13) Відповідно до розрахунку заборгованості наданої ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором 7969822 від 04.04.2024 заборгованість відповідача складає 32424 грн, з яких: 9000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 22424 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 1000 грн прострочена заборгованість за комісіями. (а.с. 17). 29.08.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 7969822 від 04.04.2024 року. Із наданого позивачем Витягу з Реєстру боржників від 22.07.2025 до Договору відступлення прав вимоги № 109-МЛ від 29.08.2024 року встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 32424 грн. (а.с. 28). До ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до укладеного Договору відступлення прав вимоги № 109-МЛ від 29.08.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит 7969822 від 04.04.2024 у сумі 32424 грн. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило відповідача шляхом направлення претензії на адресу відповідача, зазначену при укладенні Кредитного договору. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11 цього Закону передбачено порядок укладення електронного договору. Згідно з частиною 5 статті 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 вказаного Закону). Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Кредитний договір 7969822 від 04.04.2024 року підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 330691 Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. З урахуванням викладеного укладення договору, наявність електронного підпису підтверджує волю сторін, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч. 2 ст. 517ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК). Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання. Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як убачається з матеріалів справи ТОВ «Мілоан»належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 10000 грн. водночас, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, кредитні кошти позивачу не повернула, внаслідок чого за нею утворилася прострочена заборгованість за сумою тіла кредиту в розмірі 9000 грн., та заборгованість за сумою відсотків. Однак щодо нарахування відсотків як за первинним кредитором та і за нарахування відсотків його правонаступником суд вважає за наступне: Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. При цьому, Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Національний банк України у листі від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надав роз`яснення щодо застосування Закону України №3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» з метою недопущення порушення прав споживачів. Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що «відповідно до пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, тобто до 20 серпня 2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23 квітня до 20 серпня 2024 року включно). На підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, тобто з 21 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини 4 статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%. З огляду на те, що відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, суд вбачає за необхідне навести власний розрахунок відсоткової ставки, враховуючи умови договору та норми законодавства, які діяли на час виникнення правовідносин. Так, відсотки які нараховувались з 04.04.2024 до 17.07.2024 включно на суму кредиту у 10000 грн. становлять із використанням відсоткової ставки а саме із 04.04.202418.04.2024 = 15 днів > ставка 1,7%/день (згідно умов договору); із 19.04.202422.04.2024 = 4 дні > ставка 2,3%/день(згідно умов договору); 23.04.202417.07.2024 = 86 днів > ставка 1,5%/день (обмеження згідно законодавства) та становлять: 10 000 ? 0,017 ? 15 = 2 550,00 грн; 10 000 ? 0,023 ? 4 = 920,00 грн; 10 000 ? 0,015 ? 86 = 12 900,00 грн, в підсумку відсотки за 105 днів: 2 550 + 920 + 12 900 = 16 370,00 грн. З урахуванням викладеного, та відомостей наданих позивачем про те що відповідач 16.04.2024 року сплатила 1000 грн. процентів; 1000 грн тіла кредиту та 1000 грн комісії за обслуговування кредиту суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 9000 + 15370(16 370,00-1000) = 24370 грн. Враховуючи наведене, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору , суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» суд задовольняє частково, то сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволених позовних вимог , що складає 1820,68 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн, то суд зазначає наступне. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат. Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання юридичних послуг № 0107 від 01.07.2025, укладений з адвокатським об`єднанням «Апологет», Детальний опис робіт (наданих послуг) до акту №Д/3273 від 20.08.2025, Акт наданих послуг № Д/3273 від 20.08.2025 року відповідно до якого загальна сума витрат складає 8 000 грн., Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: partial