Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У червні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем укладено Договір добровільного комплексного страхування №FO-0075934, предметом якого є страхування транспортного засобу Renault Logan, д.н. [NUMBER] . 26.06.2021 в м.Києві на вул. ген.Алмазова,16 відбулася дорожня транспортна пригода за участю застрахованого Renault Logan, д.н. [NUMBER] та транспортного засобу Hyundai Sonata, д.н. [NUMBER] , під керуванням Renault Logan, д.н. [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду м.Києва від 10.09.2021 відповідача визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України. На підставі акту огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції №17788_58 від 05.07.2021 та заяви власника пошкодженого автомобіля, позивачем в якості страхового відшкодування було виплачено 28496,33 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №196253 від 09.07.2021. Просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 28496,33 грн. матеріальної шкоди та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2024 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи без присутності позивача (його представника). Відповідач у судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.07.2020 року між О.Ю. та Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Renault Logan, д.н. [NUMBER] . 26.06.2021 в м.Києві на вул. ген.Алмазова,16 відбулася дорожня транспортна пригода за участю застрахованого Renault Logan, д.н. [NUMBER] та транспортного засобу Hyundai Sonata, д.н. [NUMBER] , під керуванням Renault Logan, д.н. [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду м.Києва від 10.09.2021 відповідача визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України. Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що ДТП 26.06.2021 року сталось із вини відповідача. 05.07.2021 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 09.07.2021 року позивач згідно з Договором страхування на підставі зазначеної заяви і страхового акту здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 28496,33 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №196253 від 09.07.2021. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Частинами 3, 4 ст. 102 Закону України «Про страхування» передбачено, що у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства. Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України). Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є суброгацією. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди,в порядку суброгації. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18). Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що обставини ДТП та вина відповідача у її вчиненні встановлені, то у страховика Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» виникло право вимоги в порядку суброгації довідповідача, як до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ст 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved