Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник ТОВ Бізнес позика звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором №476701-КС-003 про надання кредиту від 08.09.2024 р. в розмірі 13937 грн. Вимоги обгрунтовують тим, що 08.09.2024 р. між ТОВ Бізнес позика та [PERSON] укладено договір № 476701-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку визначеному ст.12 Законом України Про електронну комерцію. ТОВ свої зобов`язання за вказаним договором виконало і надало відповідачу грошові кошти в сумі 7000 грн. Боржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 01.12.2025 р. утворилась заборгованість на суму 13937 грн., з яких: 7000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 5537 грн. - сума прострочених платежів по процентах, 1400 грн. - суми прострочених платежів за комісією, що і змусило звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Встановлено судом, що 08.09.2024 р. сторони уклали договір №476701-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) строком на 16 тижнів, процентна ставка в день 0,7%, фіксована, комісія за видачу кредиту 1400 грн., загальний розмір кредиту 7000 грн., термін дії договору до 29.12.2024 р. (а.с.10-50). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір,укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій Формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до ч.6 ст. Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У суду не виникло жодних сумнівів, що сторони уклали спірний договір. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 28.11.2025 р. утворилась заборгованість, яка становить 13937 грн, з яких: 7000 грн. - заборгованість за кредитом, 5537 грн. - заборгованість по відсоткам, 1400 грн. - заборгованість по комісії (а.с. 51-55). Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за Договором №476701-КС-003 від 08.09.2024 р. сумі 13937 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи, що задоволено 100 відсотків заявленої суми, то судовий збір слід покласти на відповідача в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved