Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. В обґрунтування вимог зазначає, що [PERSON] , [INFO] , є сином сторін по справі, на даний час навчається на 1 курсі денної форми навчання у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності за спеціальністю «Пожежна безпека», термін закінчення навчання червень 2029 року. Навчання потребує додаткових витрат на утримання та забезпечення студента, які не можуть бути повністю покриті за рахунок доходів позивачки, у зв`язку з чим виникає необхідність у продовженні плати аліментів. Просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь позивачки [PERSON] на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі (однієї четвертої) частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. 02.01.2026 ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін згідно ст. 277 ЦПК України. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій просить проводити розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбних відносинах. У шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Добротвірською селищною радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 20 грудня 2007 року.(а.с.10). Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25.09.2012 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано.(а.с.14). Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31.05.2013 р. з відповідача [PERSON] , були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) з 16.01.2013 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час [PERSON] є повнолітнім, однак навчається є студентом 1 курсу Львівського державного університету безпеки життєдіяльності за спеціальністю «Пожежна безпека», денної форми навчання, передбачуваний термін навчання 3 роки 10 місяців (01.09.2025р. 19.06.2029 р.), що підтверджується довідкою Львівського державного університету безпеки життєдіяльності № 25/753 від 19.12.2025 року.(а.с.13) Син проживає із позивачкою і перебуває на повному її забезпеченні,(а.с.9) однак її заробітної плати не вистачає для забезпечення всіх потреб дитини. Відповідач є працездатним, у зв`язку з чим має змогу допомагати в утриманні їхньої спільної дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто відсутність шлюбних відносин між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За нормами ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Щодо часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Положеннями ч.2 ст.191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. При цьому, під ухиленням від сплати аліментів у юридичній науці розуміють пряму відмову від надання утримання, а також різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів: приховання особою свого дійсного розміру заробітку (доходу); зміну роботи або мі свого сця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язку по утриманню. Факт ухилення від надання утримання може мати місце в тому випадку, якщо особа має у своєму розпорядженні кошти, але не бажає їх надавати. Ухилення від сплати аліментів полягає у винних навмисних діях (бездіяльності) відповідача. Тому позивач має надати суду докази того, що, вчиняючи тим чи іншим способом, відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов`язку по утриманню. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи стягнення з 29 грудня 2025 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. У відповідність вимогам ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved