Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] у грудні 2024 року звернувся до суду з позовом про припинення стягнення з нього аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 30 листопада 2017 року та звільнення [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , мотивоване тим, що відповідачка разом з його дочкою виїхала до Німеччини. Мати дитини позбавлена батьківського піклування над дитиною [PERSON] , [INFO] . Опікуном призначено Районне управління міста Остальбкрайс, Управління у справах молоді та сім`ї, батьківське піклування також припинено. Відтак просить припинити безпідставне утримання з нього аліментів на користь відповідачки. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 22 січня 2025 року на підставі пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України позовні матеріали направлено до Кіровського районного суду міста Кіровограда (а.с. 50). Відповідно до статті 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 405/8761/24, номер провадження 2/404/405/25 між суддями для її розгляду визначено суддю Кулінка Л.Д. При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, що позовна заява не відповідає вимогам статтей 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 березня 2025 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: конкретизувати прохальну частину позову, зазначити за якій період, та в якій сумі, позивач просить суд звільнити його від заборгованості по аліментам, вказати з якої дати позивач просить суд припинити стягувати з нього аліменти. Запропонувано позивачу сплатити судовий збір в сумі 2422,40 грн. (за дві самостійні позовні вимоги немайнового характеру, а саме: припинення стягнення аліментів та звільнення від стягнення заборгованості по аліментам) (а.с. 55). Позивачем на виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 березня 2025 року направлено до суду заяву (вх. № 8981 від 11.03.2025 року), якою не в повному обсязі усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 07.03.2025 року (а.с. 59-60). У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 квітня 2025 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви [PERSON] (а.с. 61-62). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда позивачем подано заяву (вх. № 16448 від 24.04.2025 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 11.04.2025 року (а.с. 67-68). Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 21 травня 2025 року прийнято з Ленінського районного суду міста Кіровограда позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: 18601, місто Черкаси, проспект Хіміків, будинок № 50) (а.с. 69-70). Позивач в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, просив задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 78, 87, 104, 109),про причини неявки суд не повідомила, клопотань, заяв, відзиву на позов не подавала. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, яка є адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавала. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд встановив таке. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження повторно серії [NUMBER] від 24 січня 2018 року, виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 786 (а.с. 17). Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 30 листопада 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] (а.с. 23-24). Заборгованість по сплаті аліментів відсутня, що підтверджується довідкою № 146009 від 22 жовтня 2024 року, виданої Другим відділом Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 13, 22). За змістом інформаційного листа Район Східний Альб ( [PERSON] ), Урядовий округ Штутгарт, Земля Баден-Вюртемберг, Німеччина від 13.08.2024, який направлений позивачу, його дочка [PERSON] була взята під опіку та тимчасово розміщена 27 квітня 2024 року відповідно до статті 42 SGB VІІ. Передача під опіку закінчилася 05 червня 2024 року. На прохання опікуна від 06.06.2024 року надається доньці [PERSON] , [INFO] , допомога на молодь у вигляді допомоги на її виховання під опікою відповідно до розділів 27, 33 SGB VІІІ. З 06 червня 2024 року до подальшого повідомлення витрати становлять близько 1000 євро на місяць, а також одноразову допомогу та медичну допомогу відповідно до розділу 40 SGB VІІІ. Відповідно до статті 10, параграф 2 пункту 1 SGB VІІІ, особи, відповідальні за утримання, будуть включені у вартість послуг і тимчасових заходів відповідно до розділів 90-97 а SGB VІІІ. Районним управлінням 73525 Остальбкрейсу було звернуто увагу на те, що потреби його доньки в утриманні повністю покриваються їхніми послугами на весь час надання допомоги. З цієї причина ні дитина, ні її законний представник, ні третя особа не має права вимагати від нього утримання його доньки на час перебування у службі опіки для молоді. Якщо все-таки буде зроблена спроба вимагати від ньог аліменти протягом цього періоду, він може використати цей лист, щоб довести, що жодні вимоги щодо аліментів не можуть бути висунуті проти нього, оскільки потреби покриває служба соціального захисту молоді (а.с. 25-26, 27-29). Відповідно до судового рішення районного суд Швебіш-Гмюнд суду по сімейним справам від 06 червня 2024 року було постановлено що батьківське піклування батька над дитиною [PERSON] , [INFO] припинено. Мати, яка є опікуном за законом, позбавлена батьківського піклування над дитиною [PERSON] , [INFO] . Встановлюється опіка (а.с. 30-39, 40-45). Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до статті 273 Сімейного кодексу України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За роз`ясненнями, що викладені в пункті 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. У статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 Сімейного кодексу України врегульовано питання права власності на аліменти, а також їх призначення. Тлумачення приписів статті 179 Сімейного кодексу України дає підстави зазначити, що аліменти - це кошти особливого призначення, їх належить використовувати для потреб дитини. На одержувача аліментів покладається обов`язок розпоряджатися аліментами лише за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням необхідно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Одержання аліментів на дитину тим з батьків, з яким дитина не проживає, не відповідає її інтересам і не забезпечує розпорядження аліментами виключно за цільовим призначенням. Відповідно до частини першої статті 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з частиною четвертою статті 273 Цивільного процесуального кодексу України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, закон передбачає можливість звільнення особи від сплати аліментів. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, з ким проживає дитина і який бере активну участь у її вихованні. Стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, на користь відповідачки, з якою дитина не проживає, тобто не перебуває на її утриманні суперечить нормам статті 181 Сімейного кодексу України, згідно з якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (звільнення від сплати аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. З наданих доказів суд встановив, що з 27 квітня 2024 року малолітня дочка сторін не проживає з матір`ю, на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, і що з квітня 2024 року дочка взята під опіку та тимчасово розміщена відповідно до статті 42 SGB VІІІ та отримує допомогу на молодь у вигляді допомоги на її вихованні під опікою. Зазначені обставини відповідачкою не спростовано. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що не проживання дитини з матір`ю свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою для стягнення аліментів з позивача, і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів з 27 квітня 2024 року (дата взяття під опіку) та припинення їх сплати, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved