Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувшись 31.07.2025 до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою, сформованою в системі "Електронний суд", до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, просить ухвалити рішення, яким: стягнути з боржника яким є: [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договорами № 102348828 від 12.09.2021, № 4137765 від 27.09.2021 у розмірі 102953,00 грн; стягнути з боржника яким є: [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн; стягнути з боржника яким є: [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 12.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір № 102348828. 27.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір № 4137765. Вказані договори були укладені в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, та підписані відповідачем із використанням електронного підпису шляхом одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договорів, вони прирівнюються до письмової форми. Згідно з умовами договорів, кредитодавець (ТОВ «Мілоан») зобов`язався надати відповідачу грошові кошти у безготівковій формі шляхом переказу на платіжну картку, а позичальник зобов`язався повернути надані кошти, сплатити проценти, комісії та інші платежі. Умови договорів передбачали всі істотні умови кредитування, зокрема розмір кредиту, строк користування, процентну ставку, загальну вартість кредиту, інші пов`язані з цим платежі. ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання та надало відповідачу кредитні кошти в повному обсязі. Однак відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісії. 29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором № 102348828. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором № 102348828. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №102348828. 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором № 4137765. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором № 4137765. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4137765. Враховуючи вказане, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача Заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором № 102348828 від 12.09.2021 становить 34265,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 29265,00 грн. Заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором № 4137765 від 27.09.2021 становить 68688,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10600,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 57240,00 грн, заборгованість за комісіями - 848,00 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів та комісії за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунків заборгованості, становить 102953,00 грн (а.с.1-6). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2025 цивільна справа № 343/1464/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.83). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2025 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено сторонам їх право заявити відвід судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, які повинні відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи (а.с.86). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Малетин Андрій Ярославович, через систему «Електронний суд», 01.10.2025 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, щовважають позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Новий кредитор - позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Розмір заборгованості зазначається у відповідних реєстрах Боржників. Договором факторингу чітко визначено, що за цим договором передається право вимоги виключно у сумі заборгованості, зазначеній у Реєстрі боржників. Так, у Витягу з Додатку №3 до Договору Факторингу № 13-01/2022-79 від 13 січня 2022 року, Форма Реєстру Боржників Реєстр Боржників до Договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022, ТОВ «Мілоан» відступило факторові право вимоги заборгованостей до боржників Клієнта на умовах передбачених Договором факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022, згідно якого загальна сума заборгованості за кредитом [PERSON] - 46428.0 грн. А у Витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу №29-12/2021-45 від 29 грудня 2021 року Форма Реєстру Боржників Реєстр Боржників до Договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021, загальна сума заборгованості - 20015грн. Позивачем не вказано на якій підставі були здійснені перерахунки боргу після того, як первісний кредитор надав сформований розрахунок заборгованості за весь строк кредиту. Крім того, розрахунок заборгованості, наданий позивачем свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою за кредитним договором включає період, який виходить за межі строку кредитування, який встановлений на строк 60 днів. Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» по Кредитному договору 102348828, [PERSON] нараховано 20015 грн процентів за період з 13.09.21 до 11.12.21, тобто за 90 днів при визначених кредитним договором 60. Тому подає контррозрахунок по Кредитному договору 102348828 : з 13.09.21 по 12.10.21 розмір відсотків становить 15 грн (в розрахунку 0.01% за кожен день користування), а за період з 13.10.21 по 11.11.21 розмір відсотків становить 7500.0 грн (в розрахунку 5% за кожен день користування), разом нараховано процентів 7515 грн. А згідно відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» Кредитний договір 4137765, [PERSON] з 28.09.21 по 26.12.21 нараховано процентів 34980.00 грн, тобто за 90 днів при визначених кредитним договором 60. І відповідно знову подає контррозрахунок по Кредитному договору 4137765: з 28.09.21 по 27.10.21 розмір відсотків становить 3180 грн (в розрахунку 1% за кожен день користування), а за період з 28.10.21 по 27.11.21 розмір відсотків становить 15900.0 грн (в розрахунку 5% за кожен день користування), разом нараховано процентів 1908000,0 грн. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за кредитними договорами є безпідставною та задоволенню не підлягає. Щодо зменшення розміру судових витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 25 000,00 грн. Аналізуючи зміст акту прийому передачі виконаних робіт від до Договору про надання правової допомоги видно, що до переліку виконаних робіт включено консультування та складання позовної заяви про стягнення боргу. Враховуючи обсяг наданих послуг, співмірність наданих послуг та суми гонорару, те що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу підлягає стягненню на користь позивача в сумі 3000,00 грн. Саме така сума буде відповідати критеріям, що наведені вище, зокрема є дійсними, необхідними та розумними в частині їх розміру, складності справи та підтверджені належними та допустимими доказами. В зв`язку з розглядом справи відповідач планує понести витрати , орієнтовний розмір яких становить 9000.00 грн, а саме : 3000 грн підготовка відзиву на позов та 6000 грн за участь в судових засіданнях (3000грн. за одне засідання). Докази фактичного розміру будуть надані після винесення рішення судом (а.с.102-105). Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. (витяг з ЄДРЮО,ФОП та ГФ а.с.118) скористалася своїм правом та 06.10.2025, через систему «Електронний суд », подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що позивач отримав відзив на позовну заяву, з приводу якого зазначають наступне. Сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Таким чином, кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору. Відповідно до п. 2.4.1 Договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п. 1.4 Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. Відповідно до п. 2.4.2 Договору, якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п. 1.3 та п. 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків, обумовлених розділом 4, п. 3.2.5 договору. Отже, з даних умов договору вбачається, що прострочення зобов`язання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. При цьому, протягом періоду, на який пролонговано договір, позичальник має правомірно не сплачувати кредитору борг та таке користування коштами не вважається простроченням. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами надання коштів в позику. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою відповідача. Отже, такі твердження є припущеннями. Договірні відносини між позивачем та адвокатом за Договором є виключно цивільно-правовими правовідносинами між сторонами цього договору і не впливають на жодні права Відповідача у справі. Розмір гонорару визначається лише за погодженням стороною надавачем послуг та клієнтом, а відповідач не вправі втручатися в ці правовідносини. А тому, в разі неврахування судом умов договору про надання правової допомоги, щодо порядку обчислення гонорару та черговості виконання зобов`язань за цим договором, може бути розцінене як не притримання принципу свободи договору, закріпленому в ст.627 ЦК України. Щодо витрат на правову допомогу на користь відповідача. Відповідачем заявлено попередній розмір витрат на правничу допомогу. Дані витрати є неспівмірним з обсягом послуг, наданих відповідачу та є очевидно завищеними, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження, є малозначною, а також типовою для представника відповідача, що вбачається з відкритих джерел (веб-портал Судова влада). Крім того, участь в судових засіданнях не є обов`язковою. Матеріали справи не містять договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у межах надання правової допомоги, акт прийому-передачі послуг, докази оплати за надані послуги та взагалі будь-які документи, які підтверджують факт надання правничої допомоги відповідачу. Спір виник внаслідок протиправної поведінки відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору. Отже, стягнення витрат на правничу допомогу з позивача не можна вважати розумним, справедливим та таким, що відповідає засадам цивільного судочинства. Таким чином, витрати на правову допомогу, заявлені відповідачем є безпідставними, а їх розмір є завищеним та необґрунтованим. У зв`язку з чим, позивач просить відмовити відповідачу у задоволенні вимоги про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу або суттєво зменшити її розмір (а.с.113-117). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.10.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Поновлено строк на подачу клопотання про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства «УніверсалБанк» (код ЄДРПОУ 21133352, адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19): - ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; - докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 5 000,00 грн, які 12.09.2021 були на неї перераховані, а саме: витребувати виписки по [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за номером картки № [NUMBER] за період із 12.09.2021 по 17.09.2021; - докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 10 600,00 грн, які 27.09.2021 були на неї перераховані, а саме: витребувати виписки по [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за номером картки № [NUMBER] за період із 27.09.2021 по 02.10.2021; - інформацію, чи відкривалась [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] ) банківська картка № [NUMBER] (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки № [NUMBER] ; - інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону [NUMBER] ) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 12.09.2021 по 17.09.2021; - інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону [NUMBER] ) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 27.09.2021 по 02.10.2021; - інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (а.с.153-155). Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - адвокат Синиченко Д.В. (довіреність №128 від 16.12.2025 а.с.191) в судовому засіданні , проведеному в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду і використанням власних технічних засобів, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив, просила позовну заяву ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про розгляд справи (а.с.84,94) та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.90). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Малетин А.Я. (ордер серії АТ №1091098 а.с.98) в судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду і використанням власних технічних засобів, позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просив в задоволенні позову ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості -відмовити. Також заявив, що докази понесення витрат на правову допомогу стороною відповідача, будуть подані у встановлені законом строки. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу які з`явилися в судові засідання, вивчивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч.ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.2ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд встановив, що 12.09.2021 [PERSON] , подав ТОВ «Мілоан» в електронному вигляді Анкету-заяву на кредит №102348828, в якій зазначено: суму кредиту - 5000,00 грн; строк кредиту - 30 днів з 12.09.2021, дата повернення кредиту 12.10.2021 , сума до повернення 5015,00 грн, складові частини сукупної вартості кредиту: проценти за користування кредитом 15,00 грн, нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також із зазначеної анкети-заяви вбачається процедура оформлення та розгляду заяви №102348828 (а.с.15). В подальшому, 12.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №102348828 (індивідуальна частина), в електронній формі, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 5000,00 грн (п.1.2 договору), а він, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 12.09.2021 (строк кредитування); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 12.10.2021. Згідно з п. 1.5 Договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 15,00 грн в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 5015,00 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Згідно п.1.5.. Договору, проценти за користування кредитом: 15,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до 1.6 Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно 1.7 Договору, тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Відповідно до п.2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно п.2.2.2 Договору, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. П.2.2.3 Договору, встановлено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову ) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника. Згідно з п.2.3.1 Договору, продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: П.2.3.1.1 Договору передбачено, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua (далі Сайт Товариства за посиланням https:// tengo.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Відповідно до п.2.3.1.2 Договору , позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Так збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умова пільгових умовах, дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Як вбачається з п.2.3.2, розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, і яка(i) полягає(ють) у: а) здійснені платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах згідно п.2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2 Договору. Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п.1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника, який уповноважує кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. Оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком. Згідно п.2.4.1 Договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.. Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. П.4.1 Договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору, позичальник починаючи з дня наступного за останнім днем строку кредитування з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), за наявності вимоги кредитодавця зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань позичальником не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим Договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом. Згідно з п.4.2 Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 цього Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця сума договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 цього Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.1 Договору, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п. 6.2 Договору, розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4 Договору, укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5 Договору, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. (а.с.9-13). Додатком №1 до Договору про споживчий кредит №102348828 від 12.09.2021 сформовано графік платежів за договором про споживчий кредит №102348828 від 12.09.2021, відповідно до якого сторонами погоджено суму кредиту в розмірі 5000,00 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 15,00 грн за період з 12.09.2010 до 12.10.2021 (з.с.а.с.13). Додатком №2 по Договору про споживчий кредит №102348828 від 12.09.2021 є паспорт споживчого кредиту №102348828, в якому передбачено умови кредитування (а.с.14). Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , який ідентифікований ТОВ «Мілоан», підписав договір про споживчий кредит №102348828 від 12.09.2021 шляхом введення одноразового ідентифікатора S93940, який направлений на мобільний телефон [NUMBER] (а.с. 28). Вказаний номер телефону зазначений відповідачем і в договорі про споживчий кредит №102348828 від 12.09.2021, в якому також зазначені його інші особисті дані (номер паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання (а.с.28). У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором №102348828 від 12.09.2021 виконав у повному обсязі та 12.09.2021 надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн шляхом перерахунку на банківську карту позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 21.03.2025, яка надана на підтвердження , що в рамках договору №40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів , укладеного ТОВ ФК «Елаєнс» та ТОВ «Мілоан», і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі: номер в системі FONDY:443134316; номер операції:868db8dac4d8-487a-85fe-9514630c3e0b-637670487135718714; дата проведення платежу:12.09.2021; призначення платежу: кошти згідно договору 102348828; сума платежу: 5000,00 грн; платіжний метод: карта VISA; статус платежу:approved: номер картки: [NUMBER] :банк картки отримувача: MONOBANK (з.с.а.с.28). У відомостях про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102348828 визначені найменування фінансових послуг (надання кредиту в сумі 5000 грн, нарахування процентів згідно п.п. 1.5.2, 1.6, 2.3.1.2 договору) та період їх нарахування з 13.09.2021 до 11.12.2021. Жодних погашень боржником не здійснювалось (а.с.29-30). Згідно відповіді №БТ/9741 від 18.11.2025 наданої АТ «УніверсалБанк» на виконання ухвали про витребування доказів Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.10.2025 - на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Щодо поповнення картки № [NUMBER] зазначили, що 12.09.2021 дійсно було зарахування коштів у сумі 5 000.00 грн. Враховуючи те, що платежі проведено не по реквізитам, а через платіжну систему, у Банку відсутня інформація щодо відправника. Ідентифікаційні дані власника картки № [NUMBER] : прізвище ім`я, по батькові - [PERSON] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ; дата народження - [INFO] ; адреса реєстрації місця проживання - [ADDRESS] ; Тип документа - Паспорт, Серія і номер: [NUMBER] , дата видачі: 04.08.2010 року; контактні дані: номер телефону - [NUMBER] , електронна пошта - [INFO] . Повний номер картки, що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), - [NUMBER] ( [NUMBER] ). Щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 12.09.2021 по 17.09.2021 року - [NUMBER]. Номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даних клієнта [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (а.с.174). Також, АТ «УніверсалБанк» долучено виписку про рух коштів по банківській картці № [NUMBER] належній [PERSON] , за період 12.09.2021-13.09.2021, з якої вбачається, що на банківську картку відповідача 12.09.2021 поступило 5000,00 грн (а.с.175) . З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] , виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 12.09.2021 договором про споживчий кредит №102348828 та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у ТОВ «Мілоан», як первісного кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та відсоткам за користування кредитом. 29.12.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 29-12/2021-45, згідно з яким від першого до другого перейшло право вимоги до боржників, у тому числі й до [PERSON] за кредитним договором № 102348828 від 12.09.2021. П.2.2 договору факторингу передбачено, що відповідно до умов цього Договору, Фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від Боржників, а Клієнт не відповідає перед Фактором, якщо одержані Фактором суми є меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнтові. Відповідно до п.2.3 договору факторингу, з дати відступлення прав вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані Клієнтом) за Договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів фінансових послуг. Згідно з п.2.4 договору, за цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (а.с.28-40). Проведення фінансування за цим договором підтверджується платіжним дорученням №0316900000 від 30.12.2021 (а.с.41). 29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» підписано акт приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 (з.с.а.с.40). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №102348828 від 12.09.2021. Заборгованість за тілом кредиту - 5000,0 грн; заборгованість по процентам - 15015,00 грн. Загальна сума заборгованості за кредитом - 20015,00 грн (а.с. 43). Отже ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за договорами позики, в тому числі і за Договором про споживчий кредит №102348828 від 12.09.2021 на суму 20015,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5015,00 грн - заборгованості по процентам. У свою чергу, 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за договорами кредиту. Відповідно до п. 5.2 цього договору право вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту прийняття-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (а.с.50-53). 10.03.2023 сторонами договору підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 (а.с.53). Згідно реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги, в тому числі до боржника [PERSON] за договором про споживчий кредит № 102348828 від 12.09.2021. Сума заборгованості за основним зобов`язанням - 5000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 29265,00 грн, загальна сума заборгованості - 34265,00 грн (а.с. 56). Отже ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» за договорами позики, в тому числі і за договором про споживчий кредит №102348828 від 12.09.2021 на суму 34265.00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за кредитом; 29265,00 - заборгованість по процентам за користування кредитом. Як вбачається із розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Коллект Центр» станом на 17.07.2025, за [PERSON] рахується загальна сума заборгованості в розмірі 34265.00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за кредитом; 29265,00 - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.36). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору позики, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. З аналізу вказаних вище документів випливає, що позивач довів наявність заборгованості у відповідача та про своє право вимагати її погашення. Разом з тим, слід зазначити, що передати можливо лише дійсне та наявне право вимоги. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, а тому суми заборгованості по тілу кредиту за Договором про споживчий кредит №102348828 від 12.09.2021 в сумі 5000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується розміру заборгованості по відсоткам, слід зазначити наступне: Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа № 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Позивач, пред`являючи вимоги до [PERSON] , просив, у тому числі, крім тіла позики (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками. Як вбачається із розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023, за [PERSON] рахується загальна сума заборгованості в розмірі 34265,00 грн. Вказана сума визначена таким чином: станом на дату початку розрахунку (29.12.2021) рахувалася заборгованість по основній сумі кредиту - 5000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 15015,00 грн, загальна сума - 20015,00 грн. За період з 29.12.2021 по 23.02.2022 (включно) дорахована сума процентів за користування грошовими коштами в розмірі 14250,00 грн, тому загальна сума склала 34265,00 грн (з якої 29265,00 грн - нараховані %). Жодних погашень боржником не здійснювалось (а.с. 34). Однак суд звертає увагу на те, що кредит надавався відповідачу на 30 днів і датою його повернення визначено 12.10.2021. Тобто саме до цього часу кредитодавець мав право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, вказаним договором передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує, користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів (п.2.3.1.1). З наданих доказів убачається, що після настання строку повернення кредиту, визначеного договором, позичальник не повернув отримані кредитні кошти, а продовжив фактично користуватися ними, а відповідно відбулася пролонгація строку договору, однак така могла мати місце не більше як на 60 днів. Таким чином строк кредитування з урахуванням пролонгації було продовжено ще на 60 днів, тобто з 13.10.2021 до 12.12.2021. Оскільки подальше нарахування процентів, а саме: з 29.12.2021 до 23.02.2023 в розмірі 14250,00 грн не обумовлено договором про споживчий кредит №102348828 від 12.09.2021, і доказів на підтвердження погодження сторонами такого нарахування процентів в цей період матеріали справи не містять, тому такі нараховувались за межами строку вказаного договору, а відтак підстав для їх нарахування суд не вбачає. Отже, твердження представника відповідача про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховані поза межами строку кредитування та безпідставно, є обґрунтованими. Суд приходить до висновку, що нарахування процентів можливе лише в межах строку кредитування, визначеного договором з урахуванням допустимої пролонгації, тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що підставними до нарахування є відсотки за Договором про споживчий кредит №102348828 від 12.09.2021 в розмірі 15015,00 грн (відсотки нараховані з 13.09.2021 до 11.12.2021), розрахунок яких проводився в межах погодженого сторонами строку кредитування. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови договору про споживчий кредит, у встановленому порядку та строки не погашав заборгованість, доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів не надав, не подав й будь-яких доказів на спростування факту отримання ним кредитних коштів, а також наданих позивачем розрахунків заборгованості, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №102348828 від 12.09.2021 у розмірі 20015,00 грн, з яких заборгованість за кредитом - 5000,00 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками - 15015,00 гривень, а у іншій частині позовних вимог відмовити у зв`язку з їх безпідставністю. Крім того, судом встановлено, що 27.09.2021 [PERSON] , подав ТОВ «Мілоан» в електронному вигляді Анкету-заяву на кредит №4137765, в якій зазначено: суму кредиту - 10600,00 грн; строк кредиту - 30 днів з 27.09.2021, дата повернення кредиту 27.10.2021, сума до повернення 14628,00 грн, складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 848,00 грн, нараховується одноразово за ставкою 8,00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 3180,00 грн, нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також із зазначеної анкети-заяви вбачається процедура оформлення та розгляду заяви №4137765 (а.с.22). В подальшому, 27.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №4137765 (індивідуальна частина), в електронній формі, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10600,00 грн (п.1.2 договору), а він, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 27.09.2021 (строк кредитування); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 27.10.2021. Згідно з п. 1.5 Договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4028,00 грн в грошовому виразі та 4,933.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.л. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 14628,00 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Відповідно до 1.5.1 Договору, комісія за надання кредиту: 848.00 грн, яка нараховується за ставкою 8.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п.1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 3180,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до 1.6 Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно 1.7 Договору, тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Відповідно до п.2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно п.2.2.2 Договору, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. П.2.2.3 Договору, встановлено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову ) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової згоди позичальника. Згідно з п.2.3.1 Договору, продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: П.2.3.1.1 Договору передбачено, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства за посиланням https:// miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Відповідно до п.2.3.1.2 Договору , позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Так збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умова пільгових умовах, дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Як вбачається з п.2.3.2, розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, і яка(i) полягає(ють) у: а) здійснені платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах згідно п.2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2 Договору. Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п.1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника, який уповноважує кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком. Згідно п.2.4.1 Договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4 Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. П.4.1 Договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору, позичальник починаючи з дня наступного за останнім днем строку кредитування з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), за наявності вимоги кредитодавця зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань позичальником не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим Договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом. Згідно з п.4.2 Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 цього Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця сума договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 цього Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.1 Договору, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п. 6.2 Договору, розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4 Договору, укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5 Договору, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (а.с.16-20). Додатком №1 до Договору про споживчий кредит №4137765 від 27.09.2021 сформовано графік платежів за договором про споживчий кредит 4137765 від 27.09.2021, відповідно до якого сторонами погоджено суму кредиту в розмірі 10600,00 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 3180,00 грн за період з 27.09.2021 до 27.10.2021, 848,00 грн комісія за надання кредиту (з.с.а.с.20). Додатком №2 по Договору про споживчий кредит №4137765 від 27.09.2021 є паспорт споживчого кредиту №4137765, в якому передбачено умови кредитування. (а.с.21) Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , який ідентифікований ТОВ «Мілоан», підписав договір про споживчий кредит №4137765 від 27.09.2021 шляхом введення одноразового ідентифікатора W91547, який направлений на мобільний телефон [NUMBER] (а.с. 31). Вказаний номер телефону зазначений відповідачем і в договорі про споживчий кредит №4137765 від 27.09.2021, в якому також зазначені його інші особисті дані (номер паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання (а.с. 20). ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором №4137765 від 27.09.2021 виконав у повному обсязі та 27.09.2021 надав відповідачу кредит у розмірі 10600,00 грн шляхом перерахунку на банківську карту позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 24.04.2025, яка надана на підтвердження, що в рамках договору №40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів , укладеного ТОВ ФК «Елаєнс» та ТОВ «Мілоан», і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі: номер в системі FONDY:447765257; номер операції: 0156654d-e9e4-49e4-b71eca3ef564a22b-637683763810265166; дата проведення платежу: 27.09.2021; призначення платежу: кошти згідно договору 4137765; сума платежу:10600,00 грн; платіжний метод: карта VISA; статус платежу:approved: номер картки: [NUMBER] :банк картки отримувача: MONOBANK (з.с.а.с.31). У відомостях про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4137765 визначені найменування фінансових послуг (надання кредиту в сумі 10600 грн, нарахування комісії за оформлення кредиту - 848,00 грн та процентів згідно п.п. 1.5.2, 1/6.2.3.1.2 договору) та період їх нарахування з 28.09.2021 до 26.12.2021. Жодних погашень боржником не здійснювалось (а.с.32-33). Згідно відповіді №БТ/9741 від 18.11.2025 наданої АТ «УніверсалБанк» на виконання ухвали про витребування доказів Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.10.2025 - на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . 27.09.2021 на картку№ [NUMBER] було зарахування у сумі 10600.00 грн. Враховуючи те, що платежі проведено не по реквізитам, а через платіжну систему, у Банку відсутня інформація щодо відправника. Ідентифікаційні дані власника картки № [NUMBER] : прізвище ім`я, по батькові - [PERSON] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ; дата народження - [INFO] ; адреса реєстрації місця проживання - [ADDRESS] ; Тип документа - Паспорт, Серія і номер: [NUMBER] , дата видачі: 04.08.2010 року; контактні дані: номер телефону - [NUMBER] , електронна пошта - [INFO] . Повний номер картки, що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), - [NUMBER] ( [NUMBER] ). Щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 27.09.2021 по 02.10.2021 року - [NUMBER]. Номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даних клієнта [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (а.с.174). Також, АТ «УніверсалБанк» долучено виписку про рух коштів по банківській картці № [NUMBER] належній [PERSON] , за період 27.09.2021-01.10.2021, з якої вбачається, що на банківську картку відповідача 27.09.2021 поступило 10600,00 грн (а.с.176) . З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] , виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 27.09.2021 договором про споживчий кредит № 4137765, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у ТОВ «Мілоан», як первісного кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, відсоткам за користування кредитом та комісії. 13.01.2022 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 13-01/2022-79, згідно з яким від першого до другого перейшло право вимоги до боржників, у тому числі й до [PERSON] за кредитним договором № 4137765 від 27.09.2021. П.2.2 договору факторингу передбачено, що відповідно до умов цього Договору Фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від Боржників, а Клієнт не відповідає перед Фактором, якщо одержані Фактором суми є меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнтові. Відповідно до п.2.3 договір факторингу, з дати відступлення прав вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані Клієнтом) за Договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів фінансових послуг (а.с.44-46). Проведення фінансування за цим договором підтверджується платіжним дорученням №321170001від 14.01.2022 (а.с.47). 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» підписано акт приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 (з.с.а.с.46). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 4137765 від 27.09.2021. Заборгованість за тілом кредиту - 10600,0 грн; заборгованість по процентам - 34980,00 грн; заборгованість по комісії - 848,00грн. Загальна сума заборгованості за кредитом - 46428,00 грн (а.с. 49). Отже ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за договорами позики, в тому числі і за Договором про споживчий кредит № 4137765 від 27.09.2021 на суму 46428,00 грн, з яких: 10600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 34980,00 грн - заборгованості по процентам, 848,00 грн. - заборгованість за комісією. У свою чергу, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за договорами кредиту. Відповідно до п. 5.2 цього договору право вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту прийняття-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (а.с.57-59). 10.01.2023 року сторонами договору підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 (з.с.а.с.59). Згідно реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги, в тому числі до боржника [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4137765 від 27.09.2021. Сума заборгованості за основним зобов`язанням - 10600,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 57240,00 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями - 848,00 грн, загальна сума заборгованості - 68688,00 грн (а.с. 63). Отже ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» за договорами позики, в тому числі і за договором про споживчий кредит № 4137765 від 27.09.2021 на суму 68688,00 грн, з яких: 10600,00 грн - заборгованість за кредитом; 57240,00 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 848,00 - заборгованості за нарахованими комісіями. Як вбачається із розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Коллект Центр» станом на 17.07.2025, за [PERSON] рахується загальна сума заборгованості в розмірі 68688,00 грн, з яких: 10600,00 грн - заборгованість за кредитом; 57240,00 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 848,00 - заборгованості за нарахованими комісіями (а.с.37). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору позики, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. З аналізу вказаних вище документів випливає, що позивач довів наявність заборгованості у відповідача та про своє право вимагати її погашення. Разом з тим, позивач, пред`являючи вимоги до [PERSON] , просив, у тому числі, крім тіла позики (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками. Як вбачається із розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023, за [PERSON] рахується загальна сума заборгованості в розмірі 68688,00 грн. Вказана сума визначена таким чином: станом на дату початку розрахунку (13.01.2021) рахувалася заборгованість по основній сумі кредиту - 10600,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 34980,00 грн, заборгованість з пені - 848,00грн, загальна сума - 46428,00 грн. За період з 13.01.2022 по 23.02.2022 (включно) дорахована сума процентів за користування грошовими коштами в розмірі 22260,00 грн, тому загальна сума склала 68688 грн (з якої 29265,00 грн - нараховані %). Жодних погашень боржником не здійснювалось (а.с. 34). Однак суд звертає увагу на те, що кредит надавався відповідачу на 30 днів і датою його повернення визначено 27.10.2021. Тобто саме до цього часу кредитодавець мав право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, вказаним договором передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує, користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів (п.2.3.1.1). З наданих доказів убачається, що після настання строку повернення кредиту, визначеного договором, позичальник не повернув отримані кредитні кошти, а продовжив фактично користуватися ними, а відповідно відбулася пролонгація строку договору, однак така могла мати місце не більше як на 60 днів. Таким чином строк кредитування з урахуванням пролонгації було продовжено ще на 60 днів, тобто з 28.10.2021 до 27.12.2021. Оскільки подальше нарахування процентів», а саме: з 13.01.2022 до 23.02.2022 в розмірі 22260,00 грн не обумовлено договором про споживчий кредит № 4137765 від 27.09.2021, і доказів на підтвердження погодження сторонами такого нарахування процентів в цей період матеріали справи не містять, тому такі нараховувались за межами строку вказаного договору, а відтак підстав для їх нарахування суд не вбачає. Отже, твердження представника відповідача про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховані поза межами строку кредитування та безпідставно, є обґрунтованими. Суд приходить до висновку, що нарахування процентів можливе лише в межах строку кредитування, визначеного договором з урахуванням допустимої пролонгації, тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що підставними до нарахування є відсотки за Договором про споживчий кредит № 41377658 від 27.09.2021 в розмірі 34980,00 грн (відсотки нараховані з 28.09.2021 до 26.12.2021), розрахунок яких проводився в межах погодженого сторонами строку кредитування. Також у розрахунках заборгованості заявлено до стягнення комісію в розмірі 848,00 грн. За умовами договору про споживчий кредит №41377658 від 27.09.2021 визначена комісія: в розмірі 848,00 грн, яка нараховується за ставкою 8 відсотків від суми кредиту одноразово, що відповідає вимогам ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", якою визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. А відтак позивач підставно заявляє до стягнення комісію за вказаним договором. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови договору про споживчий кредит, у встановленому порядку та строки не погашав заборгованість, доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів не надав, не подав й будь-яких доказів на спростування факту отримання ним кредитних коштів, а також наданих позивачем розрахунків заборгованості, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 41377658 від 27.09.2021 у розмірі 46428,00 грн, з яких заборгованість за кредитом - 10600,00 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками - 34980,00 гривень, заборгованість по комісії - 848,00 гривень , а у іншій частині позовних вимог відмовити у зв`язку з їх безпідставністю. Щодо позовних вимог в частині стягнення судових витрат, суд зазначає наступне: Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн (платіжна інструкція кредитного переказу коштів №0540470053 від 24.07.2025 а.с.8). З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 64,54% з розрахунку: 66443грн 00 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 102953 грн 00 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 64,54% (відсоток задоволених позовних вимог). Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 1563,42 грн з розрахунку: 2422,40 грн (сума сплаченого судового збору) х 64,54% (відсоток задоволених позовних вимог). Щодо витрат на правничу допомогу. Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту першого частини третої зазначеної статті, доо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право подати відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу представником позивача надано такі документи: - договір № 01-07/24 про надання правової допомоги від 01.07.2024, який укладений між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», в якому визначено вартість кожної з послуг, яку надає дане адвокатське об`єднання Товариству (а.с.68-69); - прайс-лист адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» із зазначеннями наданого виду послуг та їх вартості (з.с.а.с.69- а.с.70); - заявку на надання юридичної допомоги №235 від 02.06.2025 року адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» ТОВ «Коллект Центр» (а.с.71); - витяг з акта № 11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 за вказаним договором про надання правничої допомоги, де вартість наданих послуг по боржнику [PERSON] становить: надання усної консультації з вивченням документів (2 год) - 4000,00 грн; надання письмової консультації з вивченням документів (1 год) - 3000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (6 год) -18000,00 грн (а.с. 72). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Малетин А.Я. у відзиві на позов заявив клопотання про зменшення витрат на правову допомогу за результатами розгляду справи, зазначивши, що витрати на правничу допомогу не відповідають ані обсягу задоволених позовних вимог, ані розумності їх розміру, просить зменшити розмір стягнення з [PERSON] витрат на правову допомогу понесену позивачем, в тому числі з врахуванням часткового задоволення позову. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Визначаючи розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що заявлені позивачем витрати підтверджуються детальним описом наданих послуг (виконаних робіт), до якого включено, зокрема: надання усної консультації з вивченням документів; надання письмової консультації з вивченням документів; складання позовної заяви про стягнення заборгованості для подання до суду. Разом із тим суд не може в повному обсязі погодитися з заявленими обсягом часу та вартістю окремих правничих послуг, зокрема зі складенням позовної заяви тривалістю шість години вартістю 18 000,00 грн та наданням усної консультації з вивченням документів тривалістю дві години вартістю 4 000,00 грн. Суд враховує, що справи щодо стягнення заборгованості з боржників за кредитними договорами є типовими та ідентичними за своїм змістом, а сама позовна заява у даній справі не є значною за обсягом та не містить складних або нетипових правових питань. Вказана категорія справ є поширеною у судовій практиці, що свідчить про відсутність необхідності у проведенні детального аналізу значної кількості документів або наданні тривалих консультацій для підготовки відповідного процесуального документа. Крім того, надання усної консультації з вивченням документів та надання письмової консультації з вивченням документів фактично дублюють одна одну, а також охоплюються підготовкою та складанням позовної заяви. Зазначені дії не були неминучими та необхідними для ефективного захисту прав та інтересів позивача у цій справі з огляду на її характер, обсяг та відсутність складних правових питань. Окрім цього, суд враховує, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, який перебуває у вільному доступі, наявні численні судові рішення в аналогічних справах, у яких ТОВ «Коллект Центр» зверталося до боржників з тотожними за змістом позовними вимогами, що також свідчить про стандартність та повторюваність відповідної правової роботи. Суд також бере до уваги, що позовні вимоги у даній справі були задоволені частково, що відповідно до положень статті 141 ЦПК України є підставою для пропорційного розподілу судових витрат між сторонами. За таких обставин суд доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн є завищеним та не відповідає критеріям розумності та співмірності, визначеним статтею 137 ЦПК України та практикою Європейського суду з прав людини. З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер і складність справи, обсяг фактично наданих адвокатських послуг, часткове задоволення позову, а також принципи розумності та справедливості, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» витрати на правову допомогу у розмірі 8 0000.00 грн. У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст.ст. 207,212, 512, 526, 530, 549, 551, 625, 629, 633, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved