Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з [PERSON] , 125 800,00 грн. суму заборгованості за невиконання умов договору та суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 22.02.2021 року о 13:00 год., водій [PERSON] керуючи автомобілем «Daewoo Matiz» д.н.з [NUMBER] , на регульованому перехресті по вул. Київська та вул. Прорізна в с. Святопетрівське Бучанського району Київської області, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надала перевагу в русі автомобілю «Hyundai Tucson» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався прямо в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, при зіткненні автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2021 року, [PERSON] , було визнано особою винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на дату ДТП застрахована не була. Відповідно до Звіту № 17963 від 27.04.2021 року, вартість матеріального збитку, завданого потерпілій особі становить 130 000,00 грн. Згідно наказу № 3.1/3500 від 14.06.2021 року потерпілій особі було сплачено регламентну виплату в розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1031417 від 15.06.2021 року. Крім того, з метою встановлення розміру заподіяння шкоди, Моторно (транспортне) страхове бюро України залучило суб`єкта оціночної діяльності (аварійного комісара), послуги якого склали 1 530,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1030055 від 06.05.2021 року та послуги аварійного комісара, які склали 1 610,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1031305 від 14.06.2021 року. З метою добровільного погашення боргу, між позивачем та відповідачем укладено Договір про порядок повернення коштів від 07.09.2021 року, відповідно до умов якого Відповідач прийняв на себе зобов`язання сплатити Моторно (транспортному) страховому бюро України 133 140,88 грн. протягом 36 місяців за наступним графіком: з 25.09.2021 року по 25.08.2024 року сума платежу по 3 700,00 грн. щомісяця. Останній платіж, в розмірі 3 700,00 грн. мав бути сплачений 25.08.2024 року. Проте, боржник не виконав вказані умови договору, на рахунок Моторно (транспортного) бюро України було фактично сплачено 7 340, 88 грн. у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду та просити стягнути з відповідача несплачену частину заборгованості в розмірі 125 800,00 грн. З огляду на наведене позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого відшкодування в розмірі 125 800,00грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028, 00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.07.2025 року та копія позовної заяви з додатками направлялися на адресу відповідача. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.02.2021 року о 13:00 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем «Daewoo Matiz» д.н.з [NUMBER] , на регульованому перехресті по вул. Київська та вул. Прорізна в с. Святопетрівське Бучанського району Київської області, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надала перевагу в русі автомобілю «Hyundai Tucson» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався прямо в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, при зіткненні автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2021 року, [PERSON] , було визнано особою винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на дату ДТП застрахована не була. Відповідно до Звіту № 17963 від 27.04.2021 року, вартість матеріального збитку, завданого потерпілій особі становить 130 000,00 грн. Згідно наказу № 3.1/3500 від 14.06.2021 року потерпілій особі було сплачено регламентну виплату в розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1031417 від 15.06.2021 року. Крім того, з метою встановлення розміру заподіяння шкоди, Моторно (транспортне) страхове бюро України залучило суб`єкта оціночної діяльності (аварійного комісара), послуги якого склали 1 530,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1030055 від 06.05.2021 року та послуги аварійного комісара, які склали 1 610,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1031305 від 14.06.2021 року. З метою добровільного погашення боргу, між позивачем та відповідачем укладено Договір про порядок повернення коштів від 07.09.2021 року, відповідно до умов якого Відповідач прийняв на себе зобов`язання сплатити Моторно (транспортному) страховому бюро України 133 140,88 грн. протягом 36 місяців за наступним графіком: з 25.09.2021 року по 25.08.2024 року сума платежу по 3 700,00 грн. щомісяця. Останній платіж, в розмірі 3 700,00 грн. мав бути сплачений 25.08.2024 року. Проте, боржник не виконав вказані умови договору, на рахунок Моторно (транспортного) бюро України було фактично сплачено 7 340, 88 грн. у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду та просити стягнути з відповідача несплачену частину заборгованості в розмірі 125 800,00 грн. Згідно з п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Суд встановив, що на виконання вимог Закону цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 39.1. ст. 39 Закону). Згідно з підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 30 Закону визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Суд погоджується з доводами позивача, що потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Згідно ст. ст. 610, 612 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 125 800, 00 грн завданої шкоди в порядку регресу підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved