Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

12.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 30015грн 48коп. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 08.11.2021 між ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та відповідачкою був укладений кредитний договір №9805716266. Відповідачка не виконала своїх обов`язків, передбачених кредитним договором, та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитом, отже за вказаним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 24010,64грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 15868,73грн, по відсотках 2465,36грн та по комісії 5676,55грн. На підставі Договору факторингу №171221, укладеного 17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», ТОВ «ФК «ЦФР» («Первісний кредитор») передав (відступив) АТ «ТАСКОМБАНК» («Новому кредитору») свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набував Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. 04.04.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу №НІ/11/17-Ф. Відповідно до Додатку № 1 до вказаного договору факторингу Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №9805716266 в сумі 24010,64грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 15868,73грн, по відсотках 2465,36грн та по комісії 5676,55грн.. Також, 18.01.2022 між ТОВ «ФК «Селфі Кредит» та відповідачкою укладений кредитний договір №229121. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань за згаданим вище кредитним договором, в результаті чого у неї утворилася заборгованість за кредитним договором № 229121 в розмірі 6004,84грн., з яких 3 703,72грн - заборгованість за основною сумою боргу та 2301,12грн - за відсотками. 08.01.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу №08012024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 08.01.2024 до Договору факторингу №08012024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 6004,84грн., з яких 3 703,72грн - заборгованість за основною сумою боргу та 2301,12грн - за відсотками. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та вирішити питання про судові витрати. Ухвалою від 15.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, визначені строки для подачі заяв по суті. Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі, розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка на судове засідання не прибула, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Ухвалою суду від 26.01.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно зі статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України). Згідно із вимогами частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. В силу частину 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3 - 6, 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 12 ст.11 вказаного Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно із ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19. Крім того, за приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. 08.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та відповідачкою укладений кредитний договір №9805716266, згідно з умовами якого відповідачці наданий кредит в сумі 17259 грн. на 12 місяців з річною процентною ставкою 9,99% від суми боргу. Згідно п. 1.3 позичальник зобов`язувався сплачувати проценти за користування кредитом на умовах, встановлених цим договором. Умови кредитного договору викладені також в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР». На підставі Договору факторингу №171221, укладеного 17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», ТОВ «ФК «ЦФР» («Первісний кредитор») передав (відступив) АТ «ТАСКОМБАНК» («Новому кредитору») свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набував Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. 04.04.2024 між АТ «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладений договір факторингу № НІ/11/17-Ф. Відповідно до Витягу з реєстру Прав вимоги до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24010,64грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 15868,73грн, по відсотках 2465,36грн та по комісії 5676,55грн.Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми прострочених платежів по тілу кредиту11350,3 грн. та суми прострочених платежів по процентах 1,36 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Матеріали справи не містять та відповідачкою не надані докази на спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнаний. З огляду на копію кредитного договору, наданого позивачем, кредит наданий на споживчі потреби та під час його укладення сторонами були узгоджені його розмір, строки погашення, розмір процентів. Однак, позивач просить також стягнути з відповідачки комісію за договором.. На спірні правовідносини за цим договором поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», адже за договором позичальнику надано споживчий кредит та такий укладено зі строком погашення кредиту більше одного місяця. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту. Згідно із ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом передбачено право фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа № 202/5330/19) у кредитному договір не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин умова кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемною відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону. З огляду на умови договору, у ньому не вказано за яку саме послугу позивач встановив комісію. Умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначені правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року (справа № 755/11636/21) та від 16 листопада 2022 року (справа № 755/9486/21). Отже, враховуючи, що позивачем не подано доказів, які б підтверджували, які саме послуги надаються відповідачеві за які необхідно здійснювати сплату комісії, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні цієї вимоги. Крім того, 18.01.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачкою укладений договір про надання споживчого кредиту №229121, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 5555,56грн строком на 12 тижнів з фіксованою процентною ставкою стандартною 10% за день від початкової суми кредиту та застосовується за перший день користування кредитом, 0,70% в день від початкової суми кредиту та застосовується з другого дня користування кредитом та протягом строку кредиту, крім періоду застосування зниженої процентної ставки, розмір якої становить 0,1% та застосовується відповідно до наступних умов: якщо Споживач до 01.03.2022року (включно) своєчасно сплатить всі платежі, визначені в Графіку платежів, або одноразово допустить прострочення будь-якого платежу у вказаний період, що буде тривати не більше трьох календарних днів, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, яка нараховується з другого дня користування кредитом до вказаної дати, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою з другого дня користування кредитом до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для Споживача лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Якщо Споживач є учасником Програми лояльності - розмір зниженої процентної ставки зазначений в Договорі має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в Договорі. Якщо Споживач не є учасником Програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, у зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для Споживача. Кошти за вказаним договором на підставі договору на переказ коштів ФК-П-21\\05-25 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» перераховані 18.01.2022 16:53:03 в сумі 5000грн на номер карти [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 132057184. 08.01.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08012024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржника, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 08.01.2024 до вказаного Договору факторингу набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 6004,84грн., з яких 3 703,72грн - заборгованість за основною сумою боргу та 2301,12грн - за відсотками. Матеріали справи не містять та відповідачкою не надані докази на спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнаний. З огляду на копію кредитного договору, наданого позивачем, кредит наданий на споживчі потреби та під час його укладення сторонами були узгоджені його розмір, строки погашення, розмір процентів. Отже позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за договором №229121 належать задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні із позовом до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 3028грн. Позовні вимоги задоволені частково, отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрати по сплаті судового збору в сумі 2455,44грн.

Outcome: partial