Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Новогуйвинська селищна рада, як орган опіки та піклування, звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач самоусунулась від виховання малолітнього сина, малолітній син був відібраний у матері без позбавлення батьківських прав та надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та дитину влаштовано у сімейну форму виховання. У зв`язку з наведеним позивач просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь законного представника, починаючи з 27.10.2025, і до повноліття дітей. Ухвалою суду від 11.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечувала. Повідомила, що після першого відібрання дитини відбулись зміни у поведінці матері, однак згодом дитиною перестала цікавитись. Має заборгованість із оплати комунальних послуг, умови для проживання дитини відсутні, світло відключили. Заходи служб щодо покращення умов проживання та догляду за дитиною результатів не дали. Зазначила, що у липні 2025 відповідач останній раз бачила дитину, дитина на контакт із матір`ю не йшла. Представник третьої особи Відділу (служби) у справах дітей Станишівської сільської ради Голішевська К.В. не заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила їх задовольнити. Повідомила, що відповідачка зверталась до служби та просила встановити години та дні зустрічей із сином [PERSON] , було встановлено графік зустрічей, у липі 2025 відбулась зустріч, інших намагань налагодити зв`язок із сином у відповідача не було. Представник КУ "Центр надання соціальних послуг" Юрчук Н.І. просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказала, що із відповідачам проводилась роз`яснювальна робота, працював із нею психолог. Останнім часом відповідачка не виходить на зв`язок із працівниками центру. 21.01.2026 відбувся вихід за місцем проживання відповідачки, однак дома нікого не було. Місце перебування відповідачки невідоме. Останнього разу мали телефонну розмову у червні-липні 2025. У визначений ухвалою суду строк для подання відзиву відповідач відзив на позовну заяву на адресу суду не надала, про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 37-36, 45-46). Окрім того, відповідач про розгляд справи сповіщалась у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 43). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 11). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11.11.2024 задоволено позовні вимоги та відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав (а.с. 14). Рішенням Виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №1250 від 29.01.2025, [PERSON] , [INFO] надано статусу дитини, позбавленої піклування (а.с. 12). Із повідомлення КУ «Центр надання соціальних послуг» №200 від 06.10.2025, встановлено, що [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку у КУ «Центр надання соціальних послуг» із 2023 року, у зв`язку з виявленням складних життєвих обставин та перебуває під супроводом фахівців установи. У межах соціальної роботи проводились заходи, спрямовані на покращення житлово-побутових умов, відновлення належного догляду за дитиною. Спеціалістами було направлене [PERSON] до центру зайнятості для реєстрації як безробітньої та подальшого працевлаштування. У подальшому [PERSON] почала уникати контактів із соціальними службами, що виражалось у ігноруванні телефонних дзвінків працівників, за місце проживання часто була відсутня або не відчиняла двері. Тому вважають, що на даному етапі відсутні умови для повернення дитини в біологічну сім`ю (а.с. 18). Відділом (службою) у справах дітей Станишівської сільської ради надано лист, із якого вбачається, що [PERSON] 11.06.2026 звернулась до служби із заявою про встановлення графіку побачень із [PERSON] , [INFO] . Опікуном було визначено дні та години зустрічей, 17.06.2025 відбулась зустріч відповідачки із сином, дитина від матері ховалась, перебувала на руках у супроводжуючої, до матері на руки не йшла. Наступна зустріч була запланована на 01.07.2025, однак відповідачка не з`явилась, про свою відсутність попередила та попросила призначати зустрічі по п`ятницям. У подальшому відповідачка з`являлась на зустрічі, однак жодного контакту із дитиною не було, на останню зустріч 29.08.2025 не з`явилась, про свою відсутність не повідомила, з того часу жодного разу не з`являлась та графіком не цікавилась (а.с. 17). Рішенням виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради № 1577 від 14.10.2025 (а.с. 15) затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). З відповіді ВОМІРМП УДМС України від 03.11.2025 року (а.с. 27 звор. стор.) вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ". Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України). Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ст. 150 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, зокрема, ухилення від піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також від готування її до самостійного життя, у зв`язку з чим, дійшов висновку про потребу у позбавленні батьківських прав стосовно сина [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (реч. 1 ч. 3 ст. 166 СК України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, реч. 1 ч. 2 ст. 51 Конституції України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дитині рівень життя, достатній для їх всебічного розвитку, суд вважає за потрібне стягувати зі [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь законного представника, починаючи з 27.10.2025, і до повноліття дитини. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Також суд, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідачки на користь держави 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved