Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 28.08.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд». Позовна заява обґрунтована тим, що 18.03.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 4899895, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Вказував, що ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму, відповідач зі свого боку не виконав умов договору. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 4899895 від 18.03.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Зазначав, що сума заборгованості відповідача становить 23591,25 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4750 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 17891,25 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 950 грн. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4899895 від 18.03.2021 в сумі 23591,25 грн. на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.09.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку відзив на позовну заяву не подав, але до матеріалів справи надано квитанції про сплату суми боргу в розмірі 23591,25 грн. Позивач звертався до суду з заявою про розгляд справи без участі представника. Відповідач 21.01.2026 подав до суду заяву, в якій зазначив, що добровільно сплатив заборгованість, вважає, що понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 18.03.2021 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 4899895, згідно з умовами якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 5000 грн., з датою повернення 17.04.2021, строком 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. За умовами договору відповідач взяв на себе зобов`язання відповідно до графіку (додаток № 1 до договору) сплати кредитних коштів. Як встановлено судом, договір про споживчий кредит № 4899895 укладено в електронній формі, він підписаний відповідачем із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано відповідачу на зазначений номер телефону. Встановлено, що ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, відповідач у визначеному в договорі порядку не виконав умов договору. В подальшому між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 4899895 від 18.03.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, що підтверджено даними реєстру боржників. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Оскільки відповідач у встановлений в договорі строк свого обов`язку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кошти не поверну в, суд приходить до висновку, що позивач мав право на звернення до суду за захистом свого порушеного права. Разом з тим, дослідженими в справі доказами встановлено та не заперечується позивачем, що відповідач [PERSON] 27.08.2025 суму боргу в розмірі 23591,25 грн сплатив в повному обсязі, про що повідомив позивача. Оскільки відповідач погасив суму боргу, позовні вимоги станом н час вирішення справи судом є безпідставними та не підлягають задоволенню Твердження позивача про те, що з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн не заслуговують на увагу. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Натомість в даній справі встановлено, що сума боргу була сплачена 27.08.2025, а позовна заява подана до суду 28.08.2025 (підписана електронним цифровим підписом також 28.08.2025), тобто, після погашення боргу. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості з кредитним договором є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed