Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

В серпні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 24.05.2015 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду №200285478 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 10300,00 грн., які відповідач зобов`язався повернути у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав та допустив заборгованість в сумі 30943,01 грн., з яких 10042,98 грн. заборгованість за кредитом та 20900,03 грн. заборгованість за вітсотками. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи фінанси» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020р.. Зазначену суму заборгованості, а також інфляційні втрати в сумі 6766,14 грн. та 3% річних в сумі 2789,96 грн. позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.05.2015 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду №200285478 щодо кредитування (Заяву (оферту)). За змістом п.1.5.2 заяви (оферти) від 24.05.2015 року прийняттям (акцептом) Банком заяви [PERSON] про укладення договору про Картку будуть дії Банку по відкриттю рахунку картки. Відповідно до розділу «Заява про відкриття поточного рахунку та картка із зразками підписів» на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За умовами кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 10300,00 грн., які відповідач зобов`язався повернути у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав та допустив заборгованість в сумі 30943,01 грн., з яких 10042,98 грн. заборгованість за кредитом та 20900,03 грн. заборгованість за вітсотками. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи фінанси» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020р.. Згідно реєстру боржників за номером 75147 до нового кредитора перейшло право вимоги до [PERSON] на суму 30943,01 грн., з яких 10042,98 грн. основний борг. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позичальником, позивачем нараховано інфляційні втрати в сумі 6766,14 грн. за період з 22.02.2019 року по 23 лютого 2022 року, а також 3% річних за період з 22.02.2019 року по 31.12.2019 року. Вказані обставини підтверджуються заявою (офертою) № 200285478 від 24.05.2015 року; договором про відступлення права вимоги від 20.07.2020 року; реєстром договорів за якими відступаються права вимоги; випискою по рахунку позичальника. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Факт неналежного виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 24.05.2015 року встановлено судом, тому сума заборгованості 30943,01грн. підлягає до стягнення. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Водночас нарахування позивачем інфляційних втрат та 3 % річних за період, коли у нього було відсутнє право вимоги до позичальника не відповідає вимогам закону, крім того за умов оплатності договору неправомірним є нарахування 3% річних. З огляду на викладене, до стягнення з відповідача окрім тіла кредиту та несплачених процентів належить стягнути інфляційні втрати за період з 20.07.2020 р., тобто з моменту відступлення права вимоги по 23.02.2022 року, в сумі 5 334,50 грн.. IIc (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.17239771 Інфляційне збільшення: 30 943,00 x 1.17239771 - 30 943,00 = 5 334,50 грн. Щодо витрат на правову допомогу. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Встановлено, що 15.02.2024 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» укладено договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до нього відповідно до змісту п.1.2 якої адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . 01.08.2025 року складено акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом на суму 7000 грн. Таким чином, з урахуванням принципів розумності, співмірності, пропорційності та справедливості, зважаючи на складність справи, фактично витрачений адвокатом час на підготовку документів, а також те, що позов задоволено повністю, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 6270,32 (36277,51х7000/40499,11)грн. Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2169,89 (36277,51х2422,40/40499,11)грн. судового збору.

Outcome: partial