Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

21.10.2025 від представника ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", через "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 36 654 грн 96 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп., а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн 00 коп. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 10.08.2021 між ТОВ " МІЛОАН" та [PERSON] було укладено договір № 3622907, згідно з умовами якого відповідач отримав 2 500 грн 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Кредитний договір укладено в електронній формі в порядку визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Крім того, 09.07.2021 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] було укладено договір № 4437550, згідно з умовами якого відповідач отримав 7 000 грн 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Кредитний договір укладено в електронній формі в порядку визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Кредитодавці свої зобов`язання за договорами укладеними з [PERSON] виконали в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в порядку та на умовах передбачених договорами . 29.11.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" було укладено договір № 29-11-102 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3622907. 10.01.2023 між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3622907. Таким чином, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набуло право вимоги до [PERSON] за договором № 3622907. 04.02.2022 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" було укладено договір № 04-02-02/2022 відповідно до якого ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4437550. 10.01.2023 між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4437550. Таким чином, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набуло право вимоги до [PERSON] за договором № 4437550. На цей день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за договорами у загальному розмірі 36 654 грн 96 коп, з яких: - за кредитним договором № 3622907 від 10.08.2021 у розмірі 19 837 грн 01 коп., яка складається з: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2 375 грн 00 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 17 462 грн 01 коп.; - за кредитним договором № 4437550 від 09.07.2021 у розмірі 16 817 грн 95 коп., яка складається з: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 617 грн 88 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11 100 грн 96 коп., інфляційні збитки - 89 грн 88 коп., 3 відсотки річних - 09 грн 23 коп.; Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 14.11.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 12.12.2025. 12.12.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача судовий розгляд відкладено на 26.01.2026. 26.01.2026 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Ткаченко М. М. у позовній заяві просила проводити судовий розгляд за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечувала представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними договору про надання споживчого кредиту № 4437550 від 09.07.2021, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 4437550 від 09.07.2021), паспорту споживчого кредиту, Правил надання коштів, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" в редакції від 19.01.2020, листа генерального директора ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" від 28.01.2025 № 7/7229 щодо зарахування грошових коштів за договорами, підтверджується, що 09.07.2021 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 44377550 на суму 7 000 грн 00 коп., на строк 14 днів з можливістю пролонгації строку кредитування відповідно до умов розділу 4 Договору, відсотки за користування кредитом нараховуються за ставкою 1.90 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а. с. 9-26). Право вимоги ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до [PERSON] щодо повернення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 4437550 від 09.07.2021 підтверджується: договором факторингу № 04-02-02/2022 укладеного 04.02.2022 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "Вердикт Капітал", актом приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 04-02-02/2022 від 04.02.2022, реєстром боржників за договором факторингу № 04-02-02/2022 від 04.02.2022, платіжним дорученням № 327400006 від 04.02.2022, договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 укладеного 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"; актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, актом приймання-передачі Реєстру боржників від 10.03.2023 за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, актом приймання-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді від 10.03.2023 за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, Реєстром боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (а. с. 67-78, 79-96). Згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості), розрахунків заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 4437550 від 09.07.2021, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 16 817 грн 95 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 617 грн 88 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11 100 грн 01 коп.; інфляційні збитки - 89 грн 88 коп.; нараховані 3 % річних - 09 грн 23 коп. (а. с. 27-32, 51). Крім того, з картки обліку договору (розрахунку заборгованості) ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" за договором № 4437550 від 09.07.2021 вбачається, що відповідач [PERSON] сплатив 2 205 грн 50 коп. на погашення заборгованості за відсотками та 1 382 грн 12 коп на погашення заборгованості за тілом кредиту та відповідно до умов розділу 4 договору № 4437550 від 09.07.2021 відбулася пролонгація строку кредитування на строк визначений пунктом 4.3.1 розділу 4 Договору (а. с. 9-13, 27-32). Даними договору про споживчий кредит № 3622907 (індивідуальна частина) від 10.08.2021, графіку платежів за договором про споживчий кредит № 3622907 від 10.08.2021, паспорту споживчого кредиту № 3622907, анкети-заяви на кредит №3622907, прийняттям рішення по заяві № 3622907, Правил надання фінансових кредитів ТОВ "МІЛОАН" в редакції від 13.07.2021, довідки про ідентифікацію, квитанцією ID платежу: 1730640800 від 10.08.2021, підтверджується, що 10.08.2021 між ТОВ"МІЛОАН" та [PERSON] був укладений кредитний договір 3622907, за умовами якого останній отримав 2 500 грн 00 коп., на строк 30 днів, до 10.08.2021, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1 800 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 4.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, з можливістю пролонгації строку кредитування (а. с. 33-48). Право вимоги ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до [PERSON] щодо повернення заборгованості за договором про споживчий кредит № 3622907 від 10.08.2021 підтверджується: договором факторингу № 29-11-102 укладеного 29.11.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "Вердикт Капітал", платіжним дорученням № 308250005 від 03.12.2021, актом приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, реєстром боржників за договором факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 укладеного 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"; актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, актом приймання-передачі Реєстру боржників від 10.03.2023 за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, актом приймання-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді від 10.03.2023 за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, Реєстром боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (а. с. 55-66, 79-96). Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення, розрахунків заборгованості за договором про споживчий кредит № 3622907 від 10.08.2021, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 19 837 грн 01 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2 375 грн 00 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 17 462 грн 01 коп. (а. с. 49-50, 52). Крім того, з відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ "МІЛОАН" за договором про споживчий кредит № 3622907 від 10.08.2021 вбачається, що відповідач [PERSON] сплатив 03 грн 25 коп. на погашення заборгованості за відсотками, 125 грн 00 коп. на погашення заборгованості за тілом кредиту та 125 грн 00 коп комісії за пролонгацію строку кредиту (а. с. 49-50). Відповідно до статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно статті 640 Цивільного кодексу України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 Цивільного кодексу України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням: 09.07.20211 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] договору про споживчий кредит № 4437550; 10.08.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] договору про споживчий кредит № 3622907, та подальшими укладеними договорами факторингу, за умовами яких позивач набув право вимоги у цій справі, і наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Відповідно до статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами, суд зазначає наступне. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Щодо договору № 4437550 про надання споживчого кредиту від 09.07.2021, сторони погодили строк кредитування 14 днів тобто до 23.07.2021, крім того погодили пролонгацію строку кредитування, яка відповідно до п. 4.3.1 договору № 4437550 не може перевищувати 90 календарних днів поспіль та вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Відповідачем [PERSON] було сплачено 2 205 грн 50 коп. на погашення заборгованості за відсотками трьома платежами (14.07.2021 - 399 грн 00 коп., 21.07.2021- 418 грн 88 коп., 03.08.2021- 1 387 грн 62 коп.) та 1 382 грн 12 коп. на погашення заборгованості за тілом кредиту двома платежами (14.07.2021-701 грн 00 коп., 21.07.2021 - 681 грн 12 коп.), таким чином відповідно до умов розділу 4 договору № 4437550 від 09.07.2021 відбулася пролонгація строку кредитування на строк визначений пунктом 4.3.1 розділу 4 Договору, в межах яких було нараховано відсотки за користування кредитом. Щодо відсотків за договором про споживчий кредит № 36229087 від 10.08.2021, суд зазначає наступне. Відповідно до положень п.п. 1.3., 1.5.2., 1.6., 1.7. Договору: кредит надається строком на 30 днів до 09.09.2021; проценти за користування кредитом: 07 грн 50 коп., які нараховуються за ставкою 4.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. За умовами договору сторони встановили строк кредитування до 09.09.2021, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами у розмірі 11 100 грн 96 коп, що перевищує загальний розмір процентів, передбачений п. 1.5., п.п. 1.5.2. договору про споживчий кредит, при цьому позивачем не доведено належними та достатніми доказами, за який саме період та за якою процентною ставкою відповідачу нараховані вказані проценти, законність, обґрунтованість та справедливий характер нарахування вказаного неспівмірного з сумою наданого кредиту загального розміру нарахованих процентів за вказаним кредитним договором. Договором, який підписаний відповідачем, також визначений строк його дії, який становить 30 днів та відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення по кредитному договорі № 3622907 убачається, що відповідачем [PERSON] 23.08.2021 сплачено комісію за пролонгацію та вказаний кредитний договір № 3622907 пролонговано ще на 15 днів, тому саме протягом 45 днів (30 днів строк кредитування + 15 днів пролонгація) кредитор мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки. Згідно ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Частиною 4 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. Відповідні докази у матеріалах справи відсутні. Отже, відповідно п.п. 1.5.2. та 1.7. кредитного договору № 3622907 тип процентної ставки за договором фіксований та проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Як убачається із відомостей про щоденні нарахування та погашення по кредиту відповідачем 23.08.2021 сплачено 125 грн 00 коп. тіла кредиту та відповідно з 23.08.2021 заборгованість відповідача по тілу кредиту становить 2 375 грн 00 коп. Таким чином, виходячи із суми кредиту у розмірі 2 500 грн, узгодженої фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% за день та строку кредитування (строку договору) тривалістю 30 днів, заборгованість відповідача по процентах за договором становить 07 грн 50 коп. (2500,00 грн.*0,01%*30 днів (строк дії договору, визначений сторонами у п. 1.3. договору). Крім того, виходячи із пролонгації кредитного договору № 3622907 на 15 днів заборгованість відповідача по процентах за даний період становить 03 грн 56 коп. (2 375,00 грн.*0,01%*15 днів). Отже загальний розмір заборгованості відповідача по відсоткам, з врахуванням сплачених на погашення відсотків сум становить 07 грн 81 коп. (07,50 грн.+3,56 грн. - 3,25 грн) За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" про стягнення з [PERSON] за договорами підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача належить стягнути: - за договором про споживчий кредит № 3622907 від 10.08.2025 у розмірі 2 382 грн 81 коп., з яких: 2 375 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 07 грн 81 коп., - відсотки за користування кредитом. - за договором про споживчий кредит № 4437550 від 09.07.2021 у розмірі 16 817 грн 95 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 617 грн 88 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11 100 грн 01 коп.; інфляційні збитки - 89 грн 88 коп.; нараховані 3 % річних - 09 грн 23 коп. У задоволенні решти позову належить відмовити. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024; прайс-листа АО "Лігал Ассістанс", заявки на надання юридичної допомоги № 21 від 01.09.2025; Витягу з Акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 (а. с. 104-110). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial