Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0240016 від 20.02.1998, виданого на ім`я « [PERSON] ». Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона була членом КСП ім.Леніна, що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] . При розпаюванні земель КСП ім.Леніна вона отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0240016 від 20.02.1998, в якому її ім`я зазначено як « [PERSON] ». При цьому, згідно з паспортом громадянина України її ім`я зазначено як « [PERSON] ». У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні її імені, у неї виникли ускладнення при оформленні у власність земельної ділянки, на яку виданий вказаний сертифікат. Зокрема, вказані розбіжності виявлені Суботцівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області, на підставі чого прийнято рішення про відмову у переданні їй земельної ділянки у власність. Така невідповідність унеможливлює її право на розпорядження майном, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився, однак подала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20.02.1998, на підставі рішення Знам`янської райдержадміністрації №59-р від 02.02.1998, заявниця отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0240016. У вказаному сертифікаті її прізвище ім`я та по батькові українською мовою зазначено як « [PERSON] ». Разом з тим, відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 05.04.1996 Знам`янським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, та паспорта громадянина України № [NUMBER] від 21.05.2029 прізвище, ім`я та по батькові заявниці є [PERSON] . При цьому її прізвище ім`я по батькові російською мовою зазначено як « [PERSON] ». Написання імені заявниці українською мовою як « [PERSON] » також підтверджується карткою фізичної особи - платника податків (дата реєстрації у Державному реєстрі 30.01.1996), витягом з реєстру територіальної громади. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин, оцінивши усі наявні докази, суд дійшов висновку, що факт належності заявниці правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0240016) знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, а розбіжність в написанні її імені є наслідком неправильного перекладу з російської на українську мову. З огляду на викладене та враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу надасть заявниці можливість реалізувати своє право на оформлення та розпорядження своїм майном, тобто породжує юридичні наслідки не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з цим, заявником під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 514 грн 00 коп, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН878 від 24.11.2025. При цьому, судовий збір за подання у 2025 році до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою складав 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. З урахуванням зазначених норм та враховуючи задоволення позову, суд вважає за необхідне надлишково сплачений судовий збір у розмірі 908 грн 40 коп необхідно повернути заявнику.

Outcome: approved