Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 січня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 111, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі народилися діти: [INFO] син [PERSON] , та 26 серпня 2013 року - донька [PERSON] Як зазначає позивач, спору про поділ майна між сторонами наразі немає. Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права Частиною 4 статті 206 ЦПК визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на таке. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов пред`явлено належною особою. Між сторонами склалися правовідносини з питання припинення шлюбу і врегульовані нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України, далі по тексту також СК). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] зазначає, що фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Разом з цим, дата припинення спільного проживання сторін в матеріалах справи відсутня. Окреме проживання та відсутність взаєморозуміння свідчить про неможливість збереження шлюбу. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами на час розгляду справи у суді сімейних відносин не існує. З часу знаходження позову в суді примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Суд не вбачає надання подружжю строку на примирення. Спір про майно та місце проживання дітей відсутній. За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку, що позов є підставним до задоволення. Подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі статтею 113 СК, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище і у зв`язку з розірванням шлюбу не порушує питання відновлення свого дошлюбного прізвища. Щодо розподілу судових витрат між сторонами Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору станом на 01 січня 2025 року за подання позовної заяви про розірвання шлюбу 1 211.20 грн. З матеріалів справи слідує, що позивач подала до суду позов і сплатила судовий збір у розмірі 1 211.20 грн /ідентифікатор документа в Казначействі:828667645, дата зарахування на казначейський рахунок:22.05.2025, ас 14/. У цій справі відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. Таким чином, на користь позивача з відповідача стягується судовий збір у розмірі 605.60 грн (50% від 1 211.20 грн). Позивачу також повертається з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при подачі позову у розмірі 605.60 грн (50% від 1 211.20 грн).

Outcome: approved