Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до витягу з рішення від 28.10.2004 року 16 сесії 4 скликання Неліпинської сільської ради Свалявського району Головнич П.К. надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на власній земельній ділянці в урочищі "Луг", загальною площею 0,07 га. Житловий будинок в [ADDRESS] збудований на земельній ділянці в ур. "Луг", відповідно до Акту відводу земельної ділянки затвердженого рішенням 16 сесії 4 скликання Неліпинської сільської ради від 28.10.2004 року. Звернувшись до Свалявської ДНК для прийняття спадщини після смерті чоловіка, їй було роз`яснено, що через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане майно, оформити право власності на таке неможливо. А тому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськимм будівлями та спорудами в [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Учасники в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.26,28). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно витягу із рішення від 28.10.2004 року 16-ї сесії 1-го скликання Неліпинської сільської ради про надання дозволу на проведення будівництва індивідуального житлового будинку затверджено акт відводу земельної ділянки площею 0,07 га [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку. Надано дозвіл [PERSON] мешк. [ADDRESS] на проведення будівництва індивідуального житлового будинку в ур. "Луг" с.Неліпино на власній земельній ділянці (а.с.12-16). Відповідно до довідки №14/01-18 від 16.10.2025 року виданої начальником містобудування, архітектури, земельних відносин, житлово-комунального господарства, цивільного захисту та мобілізаційної роботи Неліпинської сільської ради [PERSON] - житловий будинок в [ADDRESS] збудований на земельній ділянці в с.Неліпино, ур. "Луг" відповідно до Акту відводу земельної ділянки, затвердженого рішенням 16-ї сесії 4 скликання Неліпинської сільської ради від 28.10.2004 року (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.01.2025 року, [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис № 6, виданий Виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (а.с.8). Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] (а.с.7). Відповідно до акту про фактичне проживання не проживання особи на території Неліпинської сільської ради територіальної громади від 23.10.2025 року, засвідченого показами свідків - [PERSON] , який помер [INFO] фактично проживав разом з сім"єю за адресою [ADDRESS] до дня його смерті (а.с.11). Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №81158314 від 14.05.2025 року Свалявською ДНК заведено спадкову справу за №74066703, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 9). На будинок за адресою [ADDRESS] виготовлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа №227/2025, та такий складається з: «А» - житловий будинок; «Б» - літньої кухні; «В» - вбиральні; «Г» - сарай; «№1-2» - огорожа. Вартість такого, згідно довідки ФОП [PERSON] , від 06.10.2025 року № 135 становить 107 670 грн (а.с.17-23). За приписами ч.2,3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі на підставі записів у по господарських книгах. Проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Outcome: approved