Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі також позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.02.2021 між Акціонерним товариством «Мегабанк» (далі також первісний кредитор) та [PERSON] (далі також відповідач, позичальник) укладено заяву-договір № TDB.2021.0002.4835 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, розміщеного на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com (далі також кредитний договір). На підставі низки договорів про відступлення прав вимоги, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу фінансовий кредит для споживчих цілей на наступних умовах: сума кредиту 10 035,46 грн, строк кредитування 12 місяців; пільговий період 62 дні; стандартна процентна ставка 56 % річних, знижена процентна ставка у пільговий період 0,0001 % в день. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредит не повернув, проценти за користування ним у встановленому порядку і розмірі не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 30 298,03 грн заборгованості, що складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 10 035,46 грн, простроченої заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 20 262,57 грн, а також судові витрати. Ухвалою судді від 12.12.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а також зазначено про право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористався, про розгляд судом справи повідомлений належним чином. Зокрема, на адресу суду повернувся поштовий конверт з копією ухвали про відкриття провадження у справі, надісланий судом рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу відповідача, яку зазначено позивачем у позовній заяві (а.с. 1) та встановлено судом у порядку, визначеному ч. 6 ст. 187 ЦПК України (а.с. 64), з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 69-72). Таким чином, згідно з положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про розгляд справи судом. Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін до суду не надходили. З урахуванням викладеного, розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.02.2021 між АТ «Мегабанк» та відповідачем укладено заяву-договір № TDB.2021.0002.4835 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank в електронній формі,згідно з умовами якого товариство зобов`язалося надати відповідачу кредит на строк 12 місяців, пільговий період 62 дні; стандартна процентна ставка 56 % річних, знижена процентна ставка у пільговий період 0,0001 % в день (а.с. 40-41), відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у терміни, встановлені договором. Даний договір укладено в електронній формі та є письмовим правочином, який відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами. На підставі договору про відступлення права вимоги № GL1N426240 від 03.06.2024, укладеного між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» (а.с. 58-60), згідно з Реєстром прав вимог до нього (а.с. 27 зворот) право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс». Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1/12 від 27.12.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» та позивачем (а.с. 56-57), згідно з Реєстром боржників до нього (а.с. 19) право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло до позивача. Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, суму кредиту не повернув, проценти за користування ним не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 30 298,03 грн заборгованості, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 10 035,46 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 20 262,57 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Суду не надано доказів виконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № TDB.2021.0002.4835 від 26.02.2021 щодо повернення кредиту, зокрема щодо погашення заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 035,46 грн. З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи неспростування відповідачем твердження позивача про неповернення кредиту, суд вважає встановленою обставину неповернення 10 035,46 грн кредиту за кредитним договором. Щодо позовних вимог в решті суми, заявленої позивачем до стягнення 20 262,57 грн простроченої заборгованості зі сплати відсотків, позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тобто, положеннями ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок доведення перед судом обґрунтованості заявлених позовних вимог. Позовна заява не містить інформації про порядок та підстави нарахування заявлених до стягнення сум, положень договору або норм чинного законодавства, на підставі яких ці суми нараховано та заявлено до стягнення, періодів та сум, на які проведено нарахування. До позовної заяви не додано обґрунтованого розрахунку сум, що просить стягнути позивач. Додана позивачем до позовної заяви довідка-розрахунок такої інформації не містить. Без зазначення позивачем вказаної інформації суд позбавлений можливості надати правову оцінку наявності чи відсутності підстав для стягнення вказаних сум та правильності їх нарахування позивачем. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10 035,46 грн основного боргу за кредитним договором № TDB.2021.0002.4835 від 26.02.2021, в решті суми позовних вимог належить відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 802,29 грн - пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо витрат на правничу допомогу, які позивач визначив у розмірі 11 200,00 грн та просить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат з професійної правничої допомоги позивач надав договір про надання правничої допомоги від 01.07.2025 (а.с. 13-16), акт приймання-передачі послуг № 12108405 від 14.08.2025 на суму 11 200,00 грн (а.с. 27), в якому вказано вид послуг, час затрачений та вартість, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та довіреність на ім`я адвоката Журавльова С.Г. (а.с. 11, зворот, 12). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 709,44 грн - пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: partial