Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» по системі «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до [PERSON] у якому вказав, що 02.08.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем укладено Договір № 367560-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 02.08.2021 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 367560-КС-001 про надання кредиту. 02.08.2021 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 367560-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-2567, на номер телефону [NUMBER] , котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 02.08.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та відповідачем було укладено Договір № 367560-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 14000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,70924162 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 14000 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Також, 11.08.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 367560-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 4000 грн. Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором № 367560-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконує, у Боржника станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 21504,20 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 14000 грн.; суми прострочених платежів по процентах 5404,2 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2100 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором та сплачений судовий збір. 05.11.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. 26.11.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, узагальненими доводами якого вказано, що відповідач не погоджується з вимогами позивача. Позивач подаючи позовну заяву пропустив строк позовної давності, не клопотав перед судом про поновлення позовної давності. Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три рокиз моменту коли стало відомо особі про порушення своїх прав ч.1 ст.261 ЦПК України. Позовна давність за справою починає стікати з 27.09.2021 року (дата закінчення договірних зобов`язань сторін) з моменту коли стало відомо про порушення прав та договірного зобов`язання сторін), і на момент подачі позову вже пройшло більше 5 років. Відповідач заперечує про поновлення строку позовної давності для позивача. Як видно з матеріалів справи нарахування пені та процентів позивачем здійснювалося за періоду 2021р по 2025 роки включно, що виходило за межі строку кредитного договору та строку позовної давності. Просить суд відмовити у позовних вимогах позивача у повному обсязі з причини порушення строку позовної давності. Разом з відзивом надійшла заява про порушення строку позовної давності у якій просить суд застосувати строк позовної давності. 04.12.2025 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення(фактично відповідь на відзив) узагальненими доводами яких зазначено, що 02.08.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 367560-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до п. 1 Кредитного договору термін дії договору до 27.09.2021. Додатковою угодою термін дії Кредитного договору не змінювався. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна заява була подано ТОВ «Бізнес Позика» до суду через ЄСІТС «Електронний суд» 29.10.2025. Законом України № 2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17.03.2022, Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19. Пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України був викладений у наступним чином: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Законом України № 3450-ІХ від 08.11.2023 «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», який набрав чинності 30.01.2024, до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положеннь Цивільного кодексу України були внесені зміни. У редакції вищезазначеного Закону Пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції вищезазначеного Закону був викладений у наступним чином: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. Аналогічна ситуація з їх зупиненням у період дії воєнного стану. Отже, у даному випадку, враховуючи що сплив строку позовної давності при пред`явленні позову до Відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним договором припав на період дії воєнного стану в України, такий строк підлягає продовженню та зупиненню до закінчення або скасування воєнного стану в Україні. У зв`язку з вищевикладеним, ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Відповідача заборгованості за Кредитним договором в межах встановленого законом строку позовної давності (з урахування продовження та зупинення перебігу строку позовної давності відповідно до вищезазначених норм), тому строки позовної давності не підлягають застосуванню у даній справі. За розрахунком заборгованості, сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором після 27.09.2021 припинила змінюватися, у зв`язку із закінченням строку дії Кредитного договору. Оскільки розрахунок заборгованості, який був доданий Позивачем до позовної заяви формується автоматично, програма автоматично «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору (після 27.09.2021) до дати створення розрахунку заборгованості який виконаний станом на 22.10.2025. ТОВ «Бізнес Позика» не продовжувало строк дії Кредитного договору в односторонньому порядку, не нараховувало проценти після закінчення строку дії Кредитного договору, та не просило суд стягнути з Відповідача жодні проценти, які начебто були нараховані після закінчення строку дії Кредитного договору. Під час укладення Кредитного договору та Додаткової угоди сторони погодились укласти Кредитний договір та Додаткову угоду з використанням інформаційнотелекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (що зазначено на самому початку Кредитного договору та Додаткової угоди). У кінці Кредитного договору та Додаткової угоди у розділі «Реквізити сторін» наявна відмітка про підписання Позичальником Кредитного договору та Додаткової угоди за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Номер банківської картки для перерахування кредитних коштів за Кредитним договором був вказаний Позичальником під час укладення Кредитного договору в його особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується платіжним дорученням № 30318 від 02.08.2021. Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 4 000.00 грн. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Додатковою угодою виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується платіжним дорученням № 30679 від 11.08.2021. Платіжні доручення є документом первинної бухгалтерської документації та є належним, достатнім та достовірним доказом перерахування кредитних коштів за Кредитним договором. ТОВ «Бізнес Позика» просило суд стягнути з Відповідача лише заборгованість по тілу, процентам, та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало та не заявляло до стягнення у позовних вимогах жодну неустойку відповідно до ст. 549 ЦК України (у вигляді пені чи штрафів) чи жодну форму відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України (у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення чи трьох процентів річних від простроченої суми). Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 10.12.2025 року витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] ; письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 02.08.2021 року (дата видачі кредиту) по 27.09.2021 року (дата закінчення терміну кредитування). 09.01.2026 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких зазначено, що як вказує у позові позивач 02.08.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 367560-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» у сумі 14000 гривень. При цьому позивач не надає суду «Анкету -клієнта тобто заява» цією датою 02.08.2021р на суму 14000 гривень. Така анкета заява надається суду від 07.10.2025р на суму 10000 гривень з визначеною датою отримання кредиту від 02.08.2021р, що є доказом недопустимим. Вказана Анкета-заява не підписана відповідачем цифровим власноручним підписом. Не підписавши Анкету-заяву, відповідач не погодився з тим, що ця Анкета-заява, Умови та Правила надання банківських послуг ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» складають між ним та позикодавцем договір про надання послуг, з умовами якого він ознайомився повністю до укладання договору та вони йому зрозумілі, тим самим ставиться під сумнів складений договір № 367560-КС-001 від 02.08.2021р між сторонами. Позивач не надає суду доказів (платіжні документи) які б вказували, що здійснювалися нарахування грошових коштів на особистий рахунок відповідача згідно дат які визначені у договорі № 367560-КС-001 від 02 серпня 2021 р а саме 16.08.2021р - 10000 гривень; 30.08.2021р - 8963.80 гривень; 13.09.2021р - 6253.92 гривні; 27.09.2021р - 3274.96 гривні. Надані суду Витяг з Умов та Тарифи не містять підпису відповідача, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці документи є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме їх розумів відповідач, ознайомився і погодил вся з ними, підписуючи, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови щодо порядку та строків повернення кредиту, щодо розміру, порядку та строків сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо відповідальності за порушення зобов`язання з відповідним порядком нарахування. Просить суд відмовити у позовних вимогах позивачу. 12.01.2026 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у яких, окрім викладеного у раніше наданих письмових поясненнях, також вказано, що кредитний договір укладений між Позивачем та Відповідачем не є договором приєднання. Додана до позовної заяви Анкета клієнта є лише витягом з інформаційнотелекомунікаційної системи на веб-сайті кредитодавця, вона підтверджує зазначення Позичальником під час укладення Кредитного договору в ІТС на веб-сайті кредитодавця номера телефону, електронної адреси, та номера банківської картки Позичальника. Вищезазначена Анкета клієнта не є ніякою заявою-анкетою про приєднання до публічної пропозиції. Кредитний договір був укладений не шляхом приєднання до якоїсь невідомої публічної пропозиції, а шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний Відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, 21.01.2026 року до суду з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшли матеріали на виконання ухвали суду від 10.12.2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, тексти позову та письмових пояснень містять клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, та враховуючи надані суду сторонами заяви по суті, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Крім того суд вказує, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК). Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, 02.08.2021 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 367560-КС-001 про надання кредиту. 02.08.2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 367560-КС-001 про надання кредиту. 02.08.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 367560-КС-001 про надання кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-2467. Відповідно до Договору кредиту № 367560-КС-001, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з умовами Договору строк, на який надається Кредит - 8 тижнів. Стандартна процентна ставка за Кредитом в день - 0,70924162, фіксована. Комісія за надання Кредиту - 1500 грн. Термін дії Договору до 27.09.2021 року. Орієнтовназагальна вартість наданого Кредиту 14400 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 5103,87 процентів. Цілі(мета) Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом. Протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що до укладання Договору отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті Кредитодавця. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн. шляхом перерахування на банківську картку [NUMBER] , яку вказана у Анкеті Клієнта, що підтверджується платіжним дорученням № 30318 від 02.08.2021 року. Також 11.08.2021 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] пропозицію укласти Додаткову угоду(оферту) до Договору № 367560-КС-001 від 02.08.2021 року. 11.08.2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Додаткової угоди до Договору № 367560-КС-001 про надання кредиту від 02.08.2021 року. 11.08.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду 1 до Договору № 367560-КС-001 про надання кредиту від 02.08.2021 року, яка підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-2061. Відповідно до Додаткової угоди 1 до Договору № 367560-КС-001 про надання кредиту від 02.08.2021 року, Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 11.08.2021 р. сума неповернутого Позичальником кредиту (отриманого відповідно до Договору № 367560-КС-001 про надання кредиту від 02 серпня 2021 р. становить 10000; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить: 709,20 грн.; сума нарахованої та несплаченої Комісії становить: 1500 грн. Кредитодавець та Позичальник домовились, що з дати укладення Додаткової угоди: Кредит збільшується на 4000 грн., та Кредитодавець, на умовах викладених в Договорі, збільшує суму Кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та зобов`язується повернути, Кредит збільшений на 4000 грн. у строки та на умовах викладених уДоговорі. Після збільшення суми Кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого Позичальником Кредиту та Додаткового кредиту складатиме 14000 грн. На дату укладення Додаткової угоди Несплачені проценти, а також Несплачена комісія вносяться до Графіку платежів та підлягають сплаті відповідно до Графіку платежів. Після укладення цієї Додаткової угоди та збільшення суми Кредиту: загальна сума отриманого Кредиту становить: 14000 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19379,54 процентів. Комісія за зміну умов договору: 600 грн. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Додатковою угодою 1 до Договору № 367560-КС-001 про надання кредиту від 02.08.2021 року виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 4000 грн. шляхом перерахування на банківську картку [NUMBER] , яку вказана у Анкеті Клієнта, що підтверджується платіжним дорученням № 30679 від 11.08.2021 року. Факт отримання і користування відповідачем [PERSON] кредитними грошовими коштами підтверджується випискою по рахунку [NUMBER] за період з 02.08.2021 року по 27.09.2021 року, яка надана суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Так довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Виписка по рахунку [NUMBER] за період з 02.08.2021 року по 27.09.2021 року свідчить про те, що на рахунок [PERSON] 02.08.2021 року надійшли грошові кошти в розмірі 10000 грн. за кредитним договором № 367560-КС-001 та 11.08.2021 року грошові кошти у розмірі 4000 грн. за Додатковою угодою від 11.08.2021 року до кредитного договору., а також користування кредитними грошовими коштами. Укладення кредитного договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 367560-КС-001 та додаткової угоди. Факт реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» підтверджується анкетою клієнта (витягом з ІТС - https:my.bizpozyka.com/), в якій зазначено його персональні дані, а також номер мобільного телефону [NUMBER] , електронна пошта [INFO] , реквізити банківської картки [NUMBER] . Згідно з довідкою про стан заборгованості і розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 22.10.2025 року становить 21504,2 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 14000 грн., заборгованості за процентами 5404,2 грн., заборгованості за комісією 2100 грн. Причому нарахування процентів здійснено по 27.09.2021 року і в подальшому не змінювались, що свідчить про нарахування передбачених договором кредиту процентів у межах строку дії договору кредиту, а саме до 27.09.2021 року. Таким чином судом встановлено, що між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 367560-КС-001 від 02.089.2021 року і Додаткову угоду 1 від 11.08.2021 року до Договору № 367560-КС-001 про надання кредиту від 02.08.2021 року та підписано у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Проценти за користування кредитом нараховувались позивачем відповідно до умов, кредитного договору і в межах строку кредитування. Жодних штрафних санкцій за прострочення відповідачем виконання зобов`язання за кредитним договором позивачем не нараховувалось. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Враховуючи встановлені судом обставини та досліджені докази, суд доходить висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем. Що стосується посилання представника відповідача на порушення строків позовної давності та заяви про застосування строку позовної давності. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин. Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" Розділ ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину". Отже, визначений процесуальним Кодексом строк продовжено в силу Закону. Окрім цього, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі. Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено зокрема п. 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону №3450-IX від 08 листопада 2023 року) встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, строк позовної давності за вимогами на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважається продовженим на підставі п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупиненим на строк дії воєнного стану в Україні. Зважаючи на наведене, правових підстав для застосування строку позовної давності - немає. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved