Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника Любецький психоневрологічний інтернат звернувся до суду з заявою про оголошення померлою [PERSON] . Заява мотивована тим, що в Любецькому психоневрологічному інтернаті з 08.06.2001 проживала підопічна [PERSON] , яка 23.07.2022 зникла з інтернату. З часу зникнення минуло вже більше трьох років, однак жодних відомостей про місце перебування [PERSON] не надходило. Оголошення [PERSON] померлою необхідно для приведення у відповідність документів закладу. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі 25.08.2025 Любецький психоневрологічний інтернат звернувся до суду з заявою про оголошення померлою [PERSON] . Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.09.2025 прийнято заяву до розгляду, судове засідання призначене на 13.10.2025. 08.09.2025 судом було направлено запит до ВП № 2 (селище Ріпки) Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області з проханням надати матеріали кримінального провадження в ЄРДР № 12022270340003618 від 24.07.2022. 11.09.2025 від ВП № 2 (селище Ріпки) Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області надійшли відповідні матеріали кримінального провадження. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.10.2025, постановленою без оформлення окремим документом, у справі оголошено перерву до 20.11.2025 для отримання додаткових доказів. 20.11.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 28.11.2025 від Любецька селищна рада Чернігівського району Чернігівської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника та підтримку позовних вимог. 19.01.2026 від Любецького психоневрологічного інтернату надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника та підтримку позовних вимог. Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [PERSON] народилась [INFO] у місті Мингегаур Азербайджанської ССР, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Любецького психоневрологічного інтернату від 25.08.2025 № 407 [PERSON] зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS] та перебуває в даному закладі на повному державному утриманні з 08.06.2001 до теперішнього часу. Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААБ № 671527 [PERSON] належить до осіб з інвалідністю другої групи (загальне захворювання). Відповідно до довідки ВП № 2 (селище Ріпки) Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області, інформація відносно [PERSON] зареєстрована в журналі єдиного обліку за № 1205 від 23.07.2022 (зникнення особи безвісти). Відомості щодо зникнення вказаної особи внесені в ЄРДР за № 12022270340003618 від 24.07.2022. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін За нормами частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до вимог частини 1 статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до частини 3 статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 ЦК України встановлені правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, зокрема: правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті; спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно з пунктом 13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин. Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про його смерть. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] зникла безвісти 23.07.2022 з Любецького психоневрологічного інтернату, де перебувала на повному державному утриманні. Таким чином, з моменту зникнення безвісти [PERSON] минуло більше трьох років. Даних про її місце перебування упродовж цього часу встановлено не було. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. Згідно приписів статті 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. З огляду на вищевикладені обставини, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява про оголошення померлою [PERSON] є обгрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до статті 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Частинами 3 та 4 статті 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті. Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі вказаного рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану видається свідоцтво про смерть особи. Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (стаття 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія або інші виплати, передбачені законом, шлюб припиняється (стаття 104 СК України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (стаття 248 ЦК України).

Outcome: approved