Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Представником позивача подано до суду позовну заяву, у якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 23917 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за позикою, 18917 грн заборгованість за процентами та комісії за користування позикою, а також 2423 грн судового збору та 5000 грн витрат на правову допомогу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2423 грн 00 коп та 5000 грн витрати на професійну правничу допомогу. Позов обґрунтований тим, що 23.01.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Гелексі» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено кредитний договір № 139123 у формі електронного документа із застосуванням електронного підпису. Згідно з умовами зазначеного договору, відповідач отримав грошові кошти в якості позики у розмірі 5000 грн, на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідач не виконував умов кредитного договору та не здійснив повернення отриманих коштів. У зв`язку з цим позивач просить суд задовольнити позов та стягнути зазначену суму боргу, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Представник позивача проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував. На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо виконання зобов`язань за кредитним договором. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази як в їх сукупності та взаємозв`язку, так і кожен окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що 23.01.2020 між ТОВ «ФК «Гелексі» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 139123, за яким відповідачеві надано кредит в сумі 5000 грн з встановленням строку повернення позики до 06.02.2020, відсоткової ставки 0,01% у день від залишку позики та 1,5% у день від початкової суми позики. Кредитні кошти були надані шляхом перерахування їх на банківський рахунок позичальника. Згідно з умовами договору товариство зобов`язувалося надати позичальнику грошові кошти на умовах строковості, поворотності та оплатності, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Матеріали справи підтверджують, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та її змісту, відтворюваної у документі. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір укладено в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням електронного підпису та одноразового ідентифікатора, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 6 цього ж Закону електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Тільки наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін і цілісність документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису згідно Закону України «Про електронний цифровий підпис». Стаття 638 ЦК України встановлює, що договір укладено, якщо сторонни досягли згоди з усіх істотних умов договору у належній формі. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) та прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати виконання боржником його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 1048-1052 та ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, встановленому договором. Положення ст. 1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень. За сукупністю наданих доказів суд дійшов висновку, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Гелексі» у сумі 23917 грн, з яких 5000 грн - заборгованість за кредитом, 18917 грн - заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вказаної норми з відповідача на користь позивача слід стягнути 2423 (двітисячі чотириста двадцять три) грн 00 коп. у рахунок відшкодування судового збору. Суд, аналізуючи надані докази понесених витрат, встановив, що позивач підтвердив наявність витрат на правничу допомогу адвоката документально. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому суд враховує: обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; час, витрачений адвокатом на підготовку та розгляд справи; складність справи та її значення для сторін; розмір гонорару адвоката та співмірність його послуг цим витратам. Верховний Суд у справах №826/1216/16, №810/3806/18, №320/11366/20 наголосив, що суд не зобов`язаний стягувати всю суму витрат на правничу допомогу, якщо вона є завищеною щодо принципів розумності та справедливості. З урахуванням складності справи, що була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача в розмірі 3000,00 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст. 203, 215, 509, 525, 526, 549, 550, 551, 553, 554, 610612, 623, 625, 629, 10461050, 1054 Цивільного кодексу України та ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 7682, 133, 137, 141, 209, 258, 263265, 280282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: partial