Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на: другу половину квартири [ADDRESS] ; другу половину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 7123785500:01:001:0170, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; другу половину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [PERSON] одноосібно належала на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , батько позивача. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до Першої черкаської нотаріальної контори для реєстрації права власності на спадкове майно. Згідно свідоцтва про право на спадщину [PERSON] успадкував після померлого батька: - 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; - 1/2 земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 7123785500:01:001:0170, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - 1/2 житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 13.05.2025 державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право 1/2 частину спадщини після померлого [PERSON] , оскільки на день смерті зі спадкодавцем був зареєстрований його син [PERSON] , який вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Позивач зазначає, що [PERSON] є громадянином російської федерації, тривалий час не проживає в Україні за адресою місця реєстрації, а тому позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину майна, що залишилося після померлого [PERSON] , що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Короткий зміст позицій відповідача Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання, публікації оголошення на сайті «Судова влада України», відзив на позовну заяву не надав. Заяви та клопотання сторін Представником позивача було заявлено клопотання про витребування спадкової справи. Представник третьої особи, державний нотаріус Шалденко Л.В., надала заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Процесуальні дії у справі Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Протокольною ухвалою суду від 15 січня 2026 року відкладено проголошення рішення на 23 січня 2026 року. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва на право власності на житло від 03.03.2001 [PERSON] належала квартира за адресою: [ADDRESS] , що також вбачається з довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 20 серпня 2024 року №55668. Крім того, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2004 належав житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5282406 від 02.11.2004 та довідкою КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 20 серпня 2024 року №55669-0. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №045787 [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,2500 га, з кадастровим номером 7123785500:01:001:0170, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що також вбачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9946452902024. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2025 [PERSON] видано свідоцтво про право власності на 1/2 частки у праві власності на квартиру, що за адресою: [ADDRESS] . У свідоцтві зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку у праві власності на квартиру ще не видано. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2025 [PERSON] видано свідоцтво про право власності на 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 7123785500:01:001:0170, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У свідоцтві зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку у праві власності на квартиру ще не видано. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2025 [PERSON] видано свідоцтво про право власності на 1/2 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У свідоцтві зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку у праві власності на квартиру ще не видано. З постанови нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на весь житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , квартиру, що за адресою: [ADDRESS] , оскільки на момент смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним був зареєстрований син [PERSON] . Судом досліджена спадкова справа №91/2023, заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з якої вбачається, що інші спадкоємці за законом, окрім [PERSON] , до нотаріуса не зверталися. Відповідач є громадянином російської федерації, мав дозвіл на імміграцію в Україну до 23 вересня 2020 року. Згідно із довідкою Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 10 березня 2023 року №3480-01-10 разом з померлим на момент його смерті за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки від 25 січня 2021 року №87/06-11/2 ПАТ «россети Ленэнерго», з якої вбачається, що [PERSON] працює на посаді головного спеціаліста відділу з режиму та охорони департаменту безпеки ПАТ «россети Ленэрго» з 09.01.2008 по дату видачі довідки. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що знайомий з позивачем та відповідачем, зазначив, що [PERSON] на момент смерті проживав сам. [PERSON] тривалий час проживає в російській федерації та є громадянином цієї країни. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали аналогічні покази, зазначили, що [PERSON] є громадянином російської федерації, інколи приїздив до України навідати батька. На час смерті [PERSON] проживав сам. Оцінка аргументів учасників сторін Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Спадщина після [PERSON] відкрилася [INFO] . Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] . Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. З дослідженої у судовому засіданні спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , вбачається, що [PERSON] вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] до нотаріуса не звертався, однак вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки був зареєстрований за однією адресою разом зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач, звертаючись до суду із указаним позовом, зазначає, що він є єдиним спадкоємцем після померлого батька, оскільки відповідач, хоча і був зареєстрований за місцем відкриття спадщини, однак протягом тривалого часу не проживав зі спадкодавцем. Указаний факт потребує встановленню судом. Позивач має право успадкувати та оформити майно, що належало за життя його батькові, однак через відмову нотаріуса позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку. У постанові Верховного Суду №751/344/23 від 02 квітня 2025 року зазначено, що «позовні вимоги про встановлення факту непроживання відповідача із спадкодавицею на час відкриття спадщини та визнання його таким, що не прийняв спадщину, не відповідають належному способу захисту. Верховний Суд звертає увагу на те, що ефективним способом захисту прав позивачки є визнання права власності на спадкове майно, однак таких вимог остання не заявляла. За таких обставин відсутні підстави для застосування обраного позивачкою способу захисту, оскільки він не відновлює будь-яких порушених прав та інтересів позивачки і не узгоджується із положеннями статті 16 ЦК України. Факти, про які позивачка просить ухвалити рішення у цій справі, щодо постійного непроживання відповідача із спадкодавицею на день смерті останньої та визнання його таким, що не прийняв спадщину, підлягають встановленню при розгляді позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на спадщину.». Отже, у вказаній справі потрібно встановити факт непроживання відповідача зі спадкодавцем на момент його смерті. Як установлено під час судового розгляду відмова нотаріуса мотивована тим, що, окрім позивача, спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] є його син [PERSON] , який був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Матеріалами справи та свідками у судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] постійно не проживав за адресою реєстрації по [ADDRESS] , має постійне місце проживання на території російської федерації і має громадянство цієї країни, а отже не може бути таким, що прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів, що він є єдиним спадкоємцем після свого батька. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності. Однак, нотаріусом позивачу видані свідоцтва на 1/2 частину спадкового майна, на іншу 1/2 частину спадкового майна відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що оскільки [PERSON] був зареєстрований за однією адресою разом зі спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Надані позивачем докази та матеріали спадкової справи в сукупності в достатній мірі підтверджують факт належності померлому спадкового майна, частку на яке бажає успадкувати позивач, у судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неприйняття відповідачем [PERSON] спадщини після померлого батька, а отже, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved