Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна, в якому просить: - визнати спільною сумісною власністю подружжя майно набуте ними у рівних частках у період шлюбу, а саме: колісний транспортний засіб SCHWARZMULLER РА-2Е, причіп спеціалізований 2012 року виписку, VIN код: [NUMBER] , вартістю 339 887,00 грн.; колісний транспортний засіб MAN 26.460, загальний вантажний бортовий тентований 2003 року виписку, об`єм двигуна: 10518 куб. м, VIN код: [NUMBER] вартістю 256 879,00 грн.; колісний транспортний MAN 24.422, 1995 року виписку, об`єм двигуна: 11967 куб. VIN: [NUMBER] , вартістю 180 067,00 грн.; - визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), у порядку поділу майна, право приватної власності на колісний транспортний засіб SCHWARZMULLER РА-2Е, причіп спеціалізований 2012 року виписку, VIN код: [NUMBER] , вартістю 339 887,00 грн.; - визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), у порядку поділу майна, право приватної власності на колісний транспортний засіб MAN 26.460, загальні вантажний бортовий тентований 2003 року виписку, об`єм двигуна: 10518 куб. м, VIN код: [NUMBER] вартістю 256 879,00 грн. - припинити за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на колісний транспортний засіб MAN 26.460, загальний вантажний бортові тентований 2003 року виписку, об`єм двигуна: 10518 куб.м., VIN код: [NUMBER] вартістю 256 879,00 грн.; - стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), в якості компенсації різниці вартості колісного транспортного засобу SCHWARZMULLER РА-2Е, причіп спеціалізований 2012 рої виписку, VIN код: [NUMBER] , вартістю 339 887,00 грн. та колісного транспортного засобу MAN 26.460, загальний вантажний бортовий тентований 2003 рої виписку, об`єм двигуна: 10518 куб. м, VIN код: [NUMBER] , вартістю 2: 879,00 грн. грошові кошти у сумі 83 008 грн.; - визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), у порядку поділу майна, право приватної власності на колісний транспортний MAN 24.422, 1995 рої виписку, об`єм двигуна: 11967 куб. м, VIN код: [NUMBER] ; - стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) грошову компенсацію 1/2 частки вартості колісного транспортного засобу: MAN 24.422, 1995 року виписку, об`єм двигуна: 11967 куб. м, VIN код: [NUMBER] , що становить суму у розмірі 90 033,50 грн.; - стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що з 14 липня 1973 року по 03.11.2022 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Станом на сьогодні між позивачем та відповідачем існує спір щодо поділу спільно набутого майна як подружжя. Неодноразові звернення позивачки до відповідача безпосередньо з проханням виріши питання щодо поділу спільного майна в добровільному порядку не призвели до бажано результату. Чоловік позивачки не бажає в добровільному порядку здійснювати поділ спільного майна вважає, що все, що було нажито в період шлюбу належить йому. В період шлюбу подружжям за спільні кошти було придбано наступне рухоме майно, яке було зареєстроване на відповідача, а саме: колісний транспортний засіб SCHWARZMULLER РА-2Е, причіп спеціалізований 2012 року виписку, VIN код: [NUMBER] , вартістю 339 887,00 грн.; колісний транспортний засіб MAN 26.460, загальний вантажний бортовий тентований 2003 року виписку, об`єм двигуна: 10518 куб. м, VIN код: [NUMBER] вартістю 256 879,00 грн.; колісний транспортний MAN 24.422, 1995 року виписку, об`єм двигуна: 11967 куб. VIN: [NUMBER] , вартістю 180 067,00 грн. Зазначені вище транспортні засоби були придбані в період шлюбу, що підтверджується листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в 19.09.2024р. № 31/29/14/523- аз/10-2024-504-2024. Згідно звіту з оцінки ринкової вартості рухомого майна, оформленого на [PERSON] , що був підготовлений ТОВ «Капитель-Групп» його загальна вартість становить 776 833грн. Отже, вартість спірного майна, яке підлягатиме поділу на користь позивача, становить 1/2 частина спірного майна від 776 833грн., що складає 388 416,50 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23 квітня 2025 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільно набутого майна, було передано за підсудністю до Тернівського міського суду Дніпропетровської області. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідач не з`явився в судові засідання, відзив по справі також не надавав, хоча повідомлявся належним чином за адресою вказаною ним у клопотанні про передачу справи за підсудністю: [ADDRESS] . Додатково відповідач викликався до суду шляхом публікації оголошення про виклик на сайті «Судової влади України». Отже, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в суді. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу. Отже, враховуючи приписи ст.280 ЦПК України, неявку відповідача та неподання ним відзиву, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи. Беручи до уваги, що справа розглядається за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.08.1992 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС м.Горлівка, Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 14.04.2025 року рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області шлюб було розірвано (рішення набрало законної сили 15.05.2025 року). За час перебування у шлюбі з 08.08.1992 року по 14.04.2025 року позивач з відповідачем набули у власність наступні транспортні засоби: колісний транспортний засіб SCHWARZMULLER РА-2Е, причіп спеціалізований 2012 року виписку, VIN код: [NUMBER] , вартістю 339 887,00 грн.; колісний транспортний засіб MAN 26.460, загальний вантажний бортовий тентований 2003 року виписку, об`єм двигуна: 10518 куб. м, VIN код: [NUMBER] вартістю 256 879,00 грн.; колісний транспортний MAN 24.422, 1995 року виписку, об`єм двигуна: 11967 куб. VIN: [NUMBER] , вартістю 180 067,00 грн., що підтверджується копією листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в 19.09.2024р. № 31/29/14/523- аз/10-2024-504-2024. Вартість спірного майна підтверджується звітом з оцінки ринкової вартості колісних транспортних засобів, складеним ТОВ «Капитель-групп»(кваліфікаційне свідоцтво оцінювача [PERSON] №1712 від 27.05.2000 року). Позивач просить розділити набуте майно, шляхом визнання права власності на автомобіль MAN 26.460 за нею, залишивши у власності відповідача інші два авто SCHWARZMULLER РА-2Е та MAN 24.422 при цьому стягнувши з відповідача різницю між вартістю його автомобіля SCHWARZMULLER РА-2Е і автомобіля MAN 26.460, що залишається у власності позивача 83 008грн., та стягнути частину вартості автомобіля MAN 24.422, що складає 90 033,50грн., а всього разом стягнути з відповідача на її користь 173 041,5грн. Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України). Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України). Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України). Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 своєї постанови від 21 грудня 2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Судом встановлено, що автомобілі перебувають у користуванні відповідача, на момент розгляду справи в суді сторони не вирішили питання про поділ майна, відповідачем в ході розгляду справи не спростовано режим спільного майна стосовно автомобілів, тому з огляду на викладене, позивач набуває право на отримання частини спільного сумісного майна та компенсації вартості його частки у спільному майні подружжя. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог. Слід визнати транспортні засоби: SCHWARZMULLER РА-2Е, причіп спеціалізований 2012 року виписку, VIN код: [NUMBER] ; колісний транспортний засіб MAN 26.460, загальний вантажний бортовий тентований 2003 року виписку, об`єм двигуна: 10518 куб. м, VIN код: [NUMBER] та колісний транспортний MAN 24.422, 1995 року виписку, об`єм двигуна: 11967 куб. VIN: [NUMBER] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та в порядку поділу спільного майна подружжя залишити у власності [PERSON] транспортний засіб MAN 26.460 2003 року виписку, при цьому залишивши у власності [PERSON] транспортні засоби SCHWARZMULLER РА-2Е, причіп спеціалізований 2012 року виписку та колісний транспортний MAN 24.422, 1995 року виписку, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю у вартості набутого рухомого майна, що становить 173 041,5грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 097,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved