Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 грудня 2023 року Подільським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №2004. Однак спільне життя у них з відповідачкою не склалося, відносини між ними погіршилися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14 жовтня 2025 року, яке видане Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис №1398, та [PERSON] , що [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14 жовтня 2025 року, яке видане Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис №07. Посилаючись на те, що сторони припинили шлюбні відносини та не бажають зберегти шлюб, оскільки це суперечить їхнім інтересам, а тому примирення та подальше їхнє спільне життя неможливе, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явилась, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подала заяву про визнання позовних вимог. Розгляд справи просила здійснювати без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право післярозірванняшлюбунадалііменуватисяцимпрізвищемабовідновитисвоєдошлюбнепрізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенніпозовів про розірванняшлюбу, повно та всебічноз`ясовуватифактичнівзаєминиподружжя, дійсніпричини позову про розірванняшлюбу, враховуватинаявністьмалолітньоїдитини, та іншіобставинижиттяподружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обохсторін, вживатизаходів до примиренняподружжя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, щозаява про розірванняшлюбувідповідаєдійснійволідружини та чоловіка і щопіслярозірванняшлюбу не будуть порушеніїх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 21 грудня 2023 року Подільським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , про що 21 грудня 2023 р. складено актовий запис №2004. В обґрунтування позову позивач стверджує, що вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин, примирення між ними та подальше їхнє спільне життя є неможливими. Судом беруться до уваги такі його доводи, оскільки їх визнала відповідачка, яка не заперечила щодо розірвання шлюбу, що вбачається з її заяви від 16.01.2026 р. Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що сторонами висловлено взаємну згоду на розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін. Судом враховується позиція Верховного Суду, викладена у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18 (61-3235св19), згідно з якою закріплена статтею 111Сімейного кодексу України норма щодо необхідності вжиття заходів до примирення подружжя є диспозитивною, оскільки суд вживаєзаходівщодопримиренняподружжялише у тому випадку, якщоце не буде суперечитиморальним засадам суспільства. Тобто, у випадкувиявленняобставинабофактів, під час розглядусправи, якісвідчать про неможливістьзбереженняшлюбу з позиційморалі та з позиційінтересівподружжяабоїхдітей, суд повинен уникатиформалізму та не надавати строку на примирення. Так, з`ясувавши взаємо стосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, та те, що сторони висловили взаємну згоду на розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного,

Outcome: approved