Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором надання банківських послуг «Monobank» у розмірі 10 413,47 грн., яка утворилась станом на 09.02.2022, та судових витрат у розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.03.2020 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у зв`язку з чим останній відкрито поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] , та встановлено кредитний ліміт на суму, вказану у Мобільному додатку. Своїм підписом відповідачка повністю та безумовно прийняла пропозицію Банку та погодилася з тим, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (далі - Кредитний договір). Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено у розділі 1 Умов і правил та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 4 000 грн. Після підписання Заяви Відповідачка взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, Відповідачка не дотрималася даних умов, а саме не здійснила повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. У зв`язку із порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 05.03.2020 відповідачкою у неї виникла заборгованість у розмірі 10 413,47 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Ухвалою суду від 22.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 02.12.2025 судею справу прийнято до свого провадження та здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 26.01.2025. У судове засідання 26.01.2025 сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, у позовній заяві міститься клопотання представника позивача Мєшніка К.І. про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, враховуючи, що одночасно існують умови щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, не з`явлення в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, неподання ним відзиву, наявність згоди позивача на заочне вирішення справи, дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 05.03.2020 відповідачка звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити на її ім`я поточний рахунок [NUMBER] та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. У Анкеті-заяві також погодилася, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,2% на місяць з першого дня користування кредитом. Підписуючи Анкету-заяву, відповідачка погодилася, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» про надання банківських послуг щодо продуктів monobank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені у відкритому доступі за посиланням, тарифами складають Договір про надання банківських послуг. Крім того, [PERSON] шляхом електронного підпису підписала Запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank, відповідно до яких зобов`язалася виконувати умови Договору, а також підтвердила отримання примірника Договору в мобільному додатку monobank. Також, [PERSON] своїм підписом під Анкетою-заявою та Запевненнями клієнта підтвердила, що вона беззастережно погодилася із тим, що Банк має право здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у Банку, без додаткових розпоряджень, для погашення будь яких інших її грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з умов Договору. До матеріалів справи додано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» у редакції від 24.11.2021, тобто тій редакції, яка діє після підписання відповідачкою Анкети - заяви до договору (05.03.2020). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачки станом на 09.02.2022 становить 10 413,47 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку про його змішану правову природу, а саме, про те, що договір містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Частинами першою та другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір є консенсуальним, тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»). Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України - процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з позову, Анкета-заява від 05.03.2020 містить лише анкетні дані відповідачки, її контактну інформацію, відомості про майновий стан, місце роботи, при цьому не містить даних про суму кредитних коштів, наданих клієнту в якості кредитного ліміту, та інших складових кредиту. Більше того, в інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума кредитного ліміту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, що відповідачка отримала платіжну картку, строк дії такої картки. Інформація про відкритий відповідачці поточний рахунок № [NUMBER] у гривні, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, на який встановлено кредитний ліміт в сумі 4 000, 00 грн., свідчить лише довідка, сформована позивачем, яка не є первинним документом (а.с. 24). Відповідно до сформованого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачки за кредитом станом на 09.02.2022 становить 10 413,47 грн., яка складається з загального залишку заборгованості (тілом кредиту). Однак, із нього неможливо встановити, чи клієнтом здійснювались будь - які банківські операції з використанням наданої картки, оскільки виписка з особового рахунку клієнта, яка є первинним документом, в матеріалах справи відсутня. Позивачем також стверджується, що факт ознайомлення відповідачки з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що відповідачка підписала Анкету-заяву та отримала вказані документами в електронному вигляді у мобільному застосунку monobank. Однак, в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою у електронному вигляді вищезазначених документів, а Анкета-заява містить лише прохання відповідачки відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку відповідно до умов договору. При цьому, матеріали справи не містять інформації, яке рішення було прийнято Банком за такою заявою відповідачки та яка саме картка їй була видана. Не доведено належними та допустимими доказами у цій справі також підписання відповідачкою Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання відповідачем власного електронного цифрового підпису. Більше того, Умови та правила надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», які не підписані відповідачкою, з огляду на їх мінливий характер, суд не може вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані або прямо не передбачені в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Як вбачається з Паспорту споживчого кредиту, останній містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Крім того, Паспорт споживчого кредиту також не підписаний відповідачем. Таким чином, враховуючи те, що кредитний договір укладається в письмовій формі, у якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови, однак в матеріалах справи відсутні докази погодження усіх зазначених складових кредиту відповідачкою, суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості у цій справі необгрунтованими. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Забезпечивши повний та всебічний розгляд справи, проаналізувавши всі доводи позивача, дослідивши та надавши правову оцінку всім зібраним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи не підтверджують факт отримання відповідачкою коштів на підставі анкети-заяви та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає банк. Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк». Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed