Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , заінтересована особа Рафалівська селищна рада Вараського району Рівненської області про оголошення фізичною особою померлою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці. У 2007 року батько поїхав у Молдову для пошуку роботи. З того моменту будь-який зв`язок з батьком було втрачено. Згідно з рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 03.10.2025 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. З того часу [PERSON] так і не з`являвся за своїм останнім місцем проживання та реєстрації, не виходив на зв`язок ні із заявницею, ні з своєю дружиною, ні з дітьми, ні з органом місцевого самоврядування за своїм останнім місцем реєстрації. У зв`язку з вказаними обставинами, заявниця звернулась із заявою про оголошення померлим громадянина [PERSON] в судовому порядку. Ухвалою суду від 04.02.2026 року було відкрито провадження по даній справі. Представник заявниці адвокат Печончик О.В., у судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Рафалівської селищної ради Вараського району Рівненської області, в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом направлення процесуальних документів та судових викликів в електронний кабінет користувача системи "Електронний суд", що не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Також в судовому засіданні встановлено, що в 2007 року [PERSON] , виїхав до Республіки Молдова в пошуках роботи. З того моменту будь-який зв`язок з батьком було втрачено. Згідно з рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 03.10.2025 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. В письмовому поясненні свідок [PERSON] зазначила, що останнім відомим постійним місцем проживання [PERSON] було у с. Великий Жолудськ (Чучеве) Вараського району до 2007 року. Десь у 2007 році [PERSON] поїхав у пошуках роботи за кордон і після цього жодного зв`язку з ним не було, ніхто з рідних з ним не спілкувався. Через знайомих були спроби його знайти, однак безрезультатно. Ходили чутки, що він помер. Аналогічні письмові пояснення надав свідок [PERSON] . Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Місцезнаходження [PERSON] невідоме, а оголошення його померлим необхідне заявниці для впорядкування своїх правовідносин, в т.ч. пов"язаних із використанням майна. Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] , про оголошення померлим [PERSON] , оскільки він відсутній у місці свого постійного проживання більше, як 18 років, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років та відсутність будь-яких відомостей про його можливе місцеперебування. Частиною 3 статті 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved