Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 22.08.2025 до Балаклійського районного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" (далі ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ") до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 172 800 грн за договором про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний" № 1633892 від 30.05.2024. Крім того, позивач просив нарахувати органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до його повного виконання. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.05.2024 між ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛОН КРЕДИТ" (далі ТОВ "СЛОН КРЕДИТ") та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний" № 1358882 (далі - Договір) в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором К503. За умовами Договору ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" зобов`язалося надати відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язалася одержати, повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сторони погодили, що сума кредиту складає 27 000 грн, строк кредиту 360 днів: з 30.05.2024 до 25.05.2025, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою 1,5% на день. На підставі погоджених умов ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" надав відповідачу кредит у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на її поточний рахунок платіжної картки № [NUMBER] , номер якої вказано відповідачем особисто під час укладання Договору, виконавши таким чином свої зобов`язання за Договором перед [PERSON] . Позивач набув право вимоги за вказаним вище кредитним договором на підставі Договору факторингу від 24.12.2024. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" за договором про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний" № 1358882 від 30.05.2024 у сумі 172 800 грн, з яких: 27 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 145 800 грн заборгованість за процентами за користування кредитом. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості, нарахувати органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, стягнути судовий збір у сумі 2 244,20 грн та витати на правову допомогу у сумі 10 000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містить його клопотання, в якому він просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, заяв та клопотань від неї не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 18.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою від 26.11.2025 закрито підготовче провадження, праву призначено до судового розгляду на 22.01.2026. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 22.01.2026 у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 30.05.2024 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" і [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний" № 1633892, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику в кредит грошові кошти у сумі 27 000 грн шляхом безготівкового перерахування на її поточний рахунок з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник у свою чергу зобов`язалася повернути кредит у визначений договором строк та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Сторони договору обумовили строк кредиту 360 днів, розмір фіксованої процентної ставки 1,5% в день, яка застосовується в межах строку кредиту. Договір підписано [PERSON] 30.05.2024 о 08:32:01 год електронним підписом одноразовим ідентифікатором К503 (а.с. 19-23). На підставі умов Договору сторонами погоджено та підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до Договору (а.с. 23). Аналогічні умови містяться у паспорті кредиту, який відповідач підписала 30.05.2024 о 08:29:06 год електронним підписом одноразовим ідентифікатором А070 (а.с. 24-25). Позивачем долучено також копію Правил надання коштів або банківських металів у кредит ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" в редакції від 22.04.2024, а також офіційні правила програми лояльності ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" в редакції від 10.01.2023 (а.с. 28-56, 57-59). На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів позивач надав копію листа ТОВ "ПЕЙТЕК" № 20250116-609 від 16.01.2025, яке надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" на підставі договору № 06062022-1 від 06.06.2022 та додаткової угоди № 3 до цього договору від 31.10.2024, за даними якого 30.05.2024 о 08:32:18 год ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" було успішно перераховано кошти у сумі 27 000 грн на платіжну картку клієнта № 5457 08ХХ ХХХХ 8973 (а.с. 60, 61-63). З витребуваної судом в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" банківської виписки встановлено, що 30.05.2024 на платіжну картку з повним номером [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), було зараховано кошти у сумі 27 000 грн (а.с. 121). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, здійсненого первісним кредитором ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний" № 1633892 від 30.05.2024 станом на дату відступлення прав вимоги, тобто на 24.12.2024, становила 124 740 грн, з яких: 27 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 84 240 грн заборгованість за процентами (нараховано за 208 днів), 13 500 грн штраф/пеня (а.с. 64). 24.12.2024 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" укладено договір факторингу № 24122024 (далі Договір Факторингу), відповідно до умов якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" зобов`язався передати свої права вимоги до боржників ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ ФІНАНС", який у свою чергу набуває право вимоги за кредитними договорами та передає ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" після відступлення прав вимоги грошові кошти за плату у порядку та строки, встановлені цим договором (а.с. 65-68). Відповідно до п. 1.2 Договору Факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Матеріали справи містять Акт приймання-передачі реєстру боржників, що є додатком № 3 до договору факторингу, та витяг з Реєстру боржників від 24.12.2024, у якому під номером 340 значиться [PERSON] , платіжну інструкцію № 6308 від 26.12.2024 про сплату позивачем на користь ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" 2 159 760,91 грн за відступлення прав вимог договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024 (а.с. 71, 74, 75). Позивачем долучено до матеріалів справи повідомлення, адресоване [PERSON] , про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1358882 від 30.05.2024. При цьому підтвердження надсилання вказаного повідомлення відповідачу засобом поштового зв`язку або у будь-який інший спосіб, як і відомостей про отримання його відповідачем матеріали справи не містять (а.с. 76). З розрахунку, здійсненого позивачем, убачається, що після набуття ним прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний" № 1633892 від 30.05.2024 було нараховано проценти в межах строку кредитування за 152 календарних дня у сумі 61 560 грн (а.с. 77-78). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"). Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Мотиви суду. Як було встановлено судом, між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" і [PERSON] виникли кредитні правовідносини на підставі договору про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний" № 1633892 ід 30.05.2024. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення, тобто визначені всі істотні умови договору. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами. Договір був підписаний відповідачем 30.05.2024 год електронним підписом одноразовим ідентифікатором К503. Відповідно до умов договору сторони визначили, що кредит надається позичальнику безготівково у загальному розмірі 27 000 грн шляхом зарахування на її банківську карту № [NUMBER] , номер якої зазначено у п. 2.1 кредитного договору. Факт отримання відповідачем грошових коштів від первісного кредитора підтверджується інформацією ТОВ "ПЕЙТЕК" № 20250116-609 від 16.01.2025, а також витребуваною судом за клопотанням позивача у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" випискою по особовому рахунку, якою підтверджено належність відповідачу банківської картки з повним номером 5457 0825 0170 8973 та зарахування 30.05.2024 грошових коштів в сумі 27 000 грн на рахунок цієї картки. Надані позивачем розрахунки заборгованості, здійснені первісним кредитором та позивачем, було перевірено судом і встановлено, що нарахування процентів здійснювалося в межах строку кредитування та відповідно до його умов договору, узгоджених його сторонами. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 172 800 грн, з яких: 27 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 145 800 грн заборгованість за процентами. Також судом встановлено, що на підставі договору факторингу від 24.12.2024 ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" набуло статусу кредитора за договором, укладеним 30.05.2024 між відповідачем та первісним кредитором ТОВ "СЛОН КРЕДИТ". Факт переходу до позивача права вимоги до відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином завіреними копіями договору факторингу, витягу з Реєстрів прав вимоги та платіжної інструкції щодо здійснення оплати за відступлення прав вимоги, які приймаються судом як належні і допустимі докази. Отже, враховуючи встановлені обставини, а також те, що відповідачем не надано до суду доказів виконання зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний" № 1633892 ід 30.05.2024, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості у сумі 172 800 грн, з яких: 27 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 145 800 грн заборгованість за процентами підлягають задоволенню. Разом з цим, стосовно вимоги щодо нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання рішення, у порядку частин 10, 11 статті 265 ЦПК України інфляційних втрат і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України суд зазначає таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією РФ, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений до 03 лютого 2026 року включно. Враховуючи викладене, з огляду на введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022, який діє і дотепер,

Outcome: partial