Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Плешинець Микола Васильович звернувся в суд з позовом до Горінчівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король Надія Іванівна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . На день його смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , з ним разом була зареєстрована та проживала позивачка [PERSON] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадщини у ввійшли всі права та обов`язки, що належали померлому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкове майно склалося з: житлового будинку загальною площею 103,7 кв.м., житловою 42,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який померлий прийняв у спадщину після смерті [PERSON] , якій належав цей будинок на праві власності, що підтверджується випискою з погосподарської книги від 31.10.2025 року за № 15/01-18 Горінчівської сільської ради, згідно якої даний житловий будинок був побудований у 1991 році. Забудовником даного житлового будинку являється [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та сертифікату на земельну частку (пай) серія ЗК № 0068827, виданого [PERSON] на підставі рішення Хустської РДА від 02.04.1997 року за № 130 Акціонерного колективного арго торгового об`єднання «Ріка» розміром 1,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки. [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 19 липня 2001 року. Яка на момент своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , з нею разом була зареєстрована та проживали: сестра [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] та внучка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 19 лютого 2021 року. Яка на момент своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , з нею разом була зареєстрована та проживали: племінник [PERSON] , [INFO] та позивачка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що померла [PERSON] , [INFO] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що їй буде належати на день смерті, і на що згідно законом заповіла батьку позивачки [PERSON] . З метою прийняття спадщини після смерті батька позивачка звернулась до приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Король Н.І.. Вивчивши документи нотаріус вказала на неможливість оформлення права власності на житловий будинок, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, так як державна реєстрація не проводилась. Крім цього на сьогодні неможливо зареєструвати спадковий будинок за померлим, позаяк також відсутнє і рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки під цим будинком також баба позивачки, не завершила процедуру отоварення сертифікату та не виготовила правовстановлюючий документ на земельну ділянку, оригінал сертифікату відсутній. У зв`язку з чим змушена звернутися до суду для захисту свого права. З урахуванням наведеного просить суд визнати за нею право власності на житловий з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЗК № 0068827 виданого на підставі рішення Хустської РДА від 02.04.1997 року за № 130 Акціонерного колективного арго торгового об`єднання «Ріка» розміром 1,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки, який зареєстрований 05 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 373. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Адвокат Плешинець Микола Васильович подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник Горінчівської сільської ради в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшов лист від представника Горінчівської сільської ради Калин Михайла Михайловича в якому зазначено, що він просить розглянути справу у відсутності уповноваженого представника. Третя особа приватний нотаріус Король Надія Іванівна в судове засідання не з`явилася. На адресу суду надійшов лист про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 25 липня 2025 року. (а.с.10) Відповідно до довідки виданої виконкомом Горінчівської сільської ради від 28.07.2025 року за № 650/02-30, встановлено що день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , з ним разом була зареєстрована та проживала дочка [PERSON] , [INFO] . (а.с.11) Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 19 липня 2001 року, встановлено що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до довідки виданої виконкомом Горінчівської сільської ради від 31.10.2025 року за № 912/02-30, встановлено що день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , з нею разом були зареєстровані та проживали: сестра [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] та внучка [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 19 лютого 2021 року, встановлено що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки виданої виконкомом Горінчівської сільської ради від 28.07.2025 року за № 651/02-30, встановлено що день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , з нею разом були зареєстровані та проживали: племінник [PERSON] , [INFO] та позивачка (дочка племінника) [PERSON] , [INFO] . (а.с.13) Згідно заповіту від 19 липня 2010 року зареєстрованого в реєстрі за №89 [PERSON] , [INFO] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що їй буде належати на день її смерті [PERSON] , [INFO] . (а.с.16) Також вбачається що відповідно до рішення Виконкому Горінчівської сільської ради № 34 від 12 серпня 2010 року, вирішено оформити право власності на об`єкт нерухомого майна в [ADDRESS] на приватної власності за [PERSON] в цілому. (а.с. 20) З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] , виготовлено технічний паспорт (а.с.21-23) і такий побудовано у 1991 році, однак правовстановлюючі документи на такий будинок відсутні. Окрім того згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗК №0068827 виданого на ім`я [PERSON] розміром 1,07 в умовних кадастрових гектарах (а.с.24). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року не є перешкодою для оформлення спадкових прав. Також слід зазначити, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями державними приймальними або державними технічними; по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Таким чином, оскільки спірний будинок збудований до 05 серпня 1992 року, то прийняття його в експлуатацію не вимагалося. Відтак, оскільки спірний будинок збудовано до 05.08.1992, такий не є самочинним будівництвом, то такий будинок входить до складу спадщини за померлою [PERSON] , яка є забудовником будинку, однак відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок перешкоджає оформленню спадкових прав на нього у нотаріальному порядку, а отже такі права підлягають судовому захисту. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Відтак відсутність реєстрації права власності на спірний будинок за [PERSON] , а також відсутність у його спадкоємців, правовстановлюючих документів на спадкове майно (не оформлення ними спадщини) не є перешкодою для реалізації позивачем права на оформлення спадщини після смерті останніх. Щодо спадкування права на земельну частку (пай), то з цього приводу слід зазначити наступне. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин 1990 року, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Під час вирішення спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відтак, оскільки на ім`я [PERSON] видано відповідний сертифікат про право на земельну частку (пай), який підтверджує таке право, і таке право входить до складу спадщини за ним. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину за померлим батьком [PERSON] у силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved