Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

25.09.2025 року представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ООЕК» заборгованість у розмірі 8 355,78 грн. за спожиту електричну енергію, інфляційні нарахування у розмірі 1 589,11 грн. та 3% річних у розмірі 434,51 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем [PERSON] , є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р. № 99 на умовах раніше укладеного договору з АТ ДТЕК «Одеські Електромережі» як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача [PERSON] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За розрахунковий період з квітня 2022 по січень 2023 року ТОВ «ООЕК» від АТ ДТЕК «Одеські Електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані (роздруківка з Особового рахунку боржника (Контрольні обходи), надана АТ ДТЕК «Одеські Електромережі») щодо фактичного споживання електричної енергії споживачем за ці розрахункові періоди. З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] станом на 01.02.2023 р. було спожити електричної енергії 4446 кВт.год на суму 8 505,60 грн. Боржником була здійснена оплата заборгованості за електричну енергію в загальному розмірі 7800,00 грн., а з них 7 650,18 грн. за нарахування попередніх періодів та 149,82 грн., по нарахуванням за даний період. Таким чином, заборгованість не погашена складає 8 355,78 грн., інфляційні нарахування 1 589,11 грн., та 3% річних у розмірі 434,51 грн. У зв`язку з чим представник позивача був змушений звернутися до суду. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 10.10.2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , не з`явилася до судового засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини її неявки суду невідомі. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяву про зменшення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані ,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Так, судом встановлено, що між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем [PERSON] , що мешкає та є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , було укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р. № 99, на умовах раніше укладеного договору з АТ ДТЕК «Одеські Електромережі» як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Згідно з умовами договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача відповідача [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 11 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме АТ ДТЕК «Одеські Електромережі». Як вбачається з матеріалів справи, за розрахунковий період з квітня 2022 року по січень 2023 року ТОВ «ООЕК» від АТ ДТЕК «Одеські Електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані (роздруківка з Особового рахунку боржника (Контрольні обходи), надана АТ ДТЕК «Одеські Електромережі») щодо фактичного споживання електричної енергії споживачем [PERSON] за ці розрахункові періоди. Згідно з даними особового рахунку за № [NUMBER] за період з квітня 2022 року по січень 2023 року відповідач [PERSON] фактично спожила електричну енергію, в кількості 4446 кВт.год на суму 8505,60 грн. Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що споживач зобов`язаний протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка сплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, але не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Боржником була здійснена оплата заборгованості за електричну енергію в загальному розмірі 7800,00 грн., а з них 7 650,18 грн. за нарахування попередніх періодів та 149,82 грн., по нарахуванням за даний період. Таким чином, не погашена заборгованість складає 8 355,78 грн., інфляційні нарахування 1 589,11 грн., та 3% річних у розмірі 434,51 грн. 25.06.2025 року ТОВ «ООЕК» зверталось до Біляївського районного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з Сарату [PERSON] 15.09.2025 року було винесено ухвалу по справі № 496/3864/25, якою відмовлено ТОВ «ООЕК» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті за спожитої електроенергії, у зв`язку з тим, що боржник зареєстрованою або знятою з реєстрації не значиться. За змістом статті 11 ЦК України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику»(постанова Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 509/3536/15-ц та від 15.07.2019 у справі №347/713/17). ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконує та надає відповідачу послуги з постачання електроенергії. Однак, [PERSON] , не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно та в повному розмірі. Відповідно до ч. 3ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з ч.1ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У відповідності до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, приймаючи до уваги наявність між сторонами договірних відносин, з приводу постачання та споживання електричної енергії, враховуючи не виконання її умов відповідачем в повному обсязі та на умовах визначених договором приєднання, у вигляді несвоєчасної сплати за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 8 355,78 грн. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Серявін та інші проти України" (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Відповідно дост.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання позову. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, ТОВ «ООЕК» зверталось до Біляївського районного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] . Суд також вважає, відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідачки в користь позивача 2422,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду

Outcome: approved