Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Представник Сердійчук Я.Я., в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову зазначає про те, що 30.11.2024 між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 98600614. Відповідно до умов указаного договору сума кредиту становить 4 000 грн, строк кредиту 365 днів, який складається із дисконтного та поточного періоду. Кінцева дата повернення кредиту 29.11.2025. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду нараховуються за процентною ставкою 1% за один день від фактичного залишку кредиту. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою процентною ставкою 1% за один день від фактичного залишку кредиту. ТОВ «ЕКО ФІН» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 02 жовтня 2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ « Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 02-10_25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 98600614 від 30.11.2024, що укладений між ТОВ «ЕКО ФІН»» та відповідачем. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 98600614. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 98600614 від 30.11.2024, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості на день формування позовної заяви, становить 16 440 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 280 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 160 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами 0 грн, заборгованість за комісіями 0 грн, інфляційні збитки 0,00 грн, нараховані 3% річних - 0,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 16 440 грн заборгованості, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Партнерс» у судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила суд розглядати справу за її відсутності, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено що 30.11.2024 між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 98600614. Відповідно до умов указаного договору сума кредиту становить 4 000 грн, строк кредиту 365 днів, який складається із дисконтного та поточного періоду. Кінцева дата повернення кредиту 29.11.2025. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду нараховуються за процентною ставкою 1% за один день від фактичного залишку кредиту. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою процентною ставкою 1% за один день від фактичного залишку кредиту. ТОВ «ЕКО ФІН» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 02 жовтня 2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ « Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 02-10_25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 98600614 від 30.11.2024, що укладений між ТОВ «ЕКО ФІН»» та відповідачем. Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 98600614. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 98600614 від 30.11.2024, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості на день формування позовної заяви, становить 16 440 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12 280 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 160 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами 0 грн, заборгованість за комісіями 0 грн, інфляційні збитки 0,00 грн, нараховані 3% річних - 0,00 грн. Судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме у встановлений договором, не повернув тіло кредиту та відсотки за його користування. Щодо компенсації позивачу витрат на правничу допомогу адвоката, яка була заявлена ним в сумі 8 000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч.3ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС, на підставі договору № 02-07/24 про надання правової допомоги від 02.07.2025р. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем було подано до суду Акт № Б/Н прийому передачі виконаних робіт згідно Договору № 02-07/24 від 02.07.2025р.(детальний опис робіт). Суд, вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Відтак, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. Із врахуванням указаних обставин справи, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а також сталу судову практику із розгляду однотипних правовідносин, вважає, що поданий ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] , позов підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 98600614від 30.11.2024 у сумі 16 400 грн, з яких: 4 000 грн., заборгованість за тілом кредиту, 12 280 грн., заборгованість за відсотками, 160 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Факторинг Партнерс» сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0566540069 від 20.10.2025 Оскільки позов ТОВ «ФК «Факторинг Партнерс» до [PERSON] , задоволено повністю, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. 509, 526, 527, 530, 599, 610, 625, 626, 628, 1048,1050, 1054, 1055 ЦКУкраїни,

Outcome: approved