Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Златопільської міської ради Харківської області про: - стягнення з [PERSON] неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів без поважної причини у сумі 218 898,61грн., - позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; - стягнення з відповідача судового збору у сумі 1211,20 грн.та витрат по наданню правничої допомоги у складанні позовної заяви та веденню справи у суді першої інстанції у сумі 3500,00 грн.(три тисячі п`ятьсот). 07 жовтня 2006 р. позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження доньки серії [NUMBER] . виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 236 від 22.04.2008 На підставі рішення Борівського районного суду Харківської обл від 05.03.2012 року шлюб було розірвано. З часу розірвання шлюбу з березня 2012 року [PERSON] , не приймає ніякої участі у житті, вихованні та утриманні доньки [PERSON] , не цікавиться її здоров`ям та розвитком, систематично не виконує зобов`язання за рішенням суду про фінансове забезпечення дитини. Більше 10 років [PERSON] взагалі не цікавиться життям доньки,не виявляє до неї батьківської уваги та турботи, не піклується про неї, не займається її вихованням , а з лютого 2018 року не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання, не сплачує жодної копійки аліментів, не дбає про фізичний і духовний розвиток дитини, а тому, не виконує своїх батьківських обов`язків. Позивачка та її представник в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували, щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] викликався у судове засідання як за останнім відомим місцем мешкання так і через оголошення на веб- сайті Златопільського міськрайонного суду Харківської області веб-портал Судова влада України, заперечень щодо позову до суду не подано, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останній не подав відзив, суддя вважає, що є передбачені ст.ст. 280, 281 ЦПКУкраїни підстави для ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Златопільської міської ради Харківської області у судове засідання з`явився, з позовними вимогами згоден та підтримав їх в повному обсязі, також наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суддя, розглянувши заяви сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітьої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія [NUMBER] , виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 236 від 22.04.2008 (а.с. 15). Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 05 березня 2012 року по справі № 2/2005/12/2012 шлюб між подружжям було розірвано (а.с.16). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст.150 СК України. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008 р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Після розірвання шлюбу відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, до доньки [PERSON] не приїздив, не спілкувався з нею не поздоровляв її з днем народження, не запрошував на зустрічі з ним, не займався її вихованням і утриманням, свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками. Як батько, [PERSON] , повністю відсутній в житті дитини. На цей час [PERSON] навчається в 11 класі КЗ " Златопільський ліцей №6 Златопільської міської ради Харківської області, але відповідач, жодного разу не відвідував навчальний заклад, навчанням та життям доньки не цікавився, вихованням її не займався, що підтверджуюється довідкою від 07.08.2025№01- 27/394 (а.с. 38). Донька має ряд захворювань, але батько жодного разу не поцікавився її здоров`ям, не відвідував лікаря з лікувальної або консультативною метою, що підтверджується довідкою КНП центр ПМСД Златопільської міської ради Харківської області від 07.08.2025 №01-27/1088 (а.с. 40). Оскільки відповідач довгий час без поважної причини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки, він може бути позбавлений батьківських прав. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Златопільської міської ради Харківської області надав висновок від 08.09.2025р. №01-23/187 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с.44). В судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що батько не надає будь якої допомоги своїй дитині [PERSON] та не займається її вихованням. Неповінолітня [PERSON] підтвердила невиконання батьком своїх обов`язків по відношенню неї. На підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 31.05.2012 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно,але не менше встановленого законом мінімального розміру, починаючи з 27.04.2012 і до досягнення дитиною повноліття ( [INFO] ) (а.с.18). Згідно розрахунку виданого Ізюмським відділом державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.08.2025 його заборгованість по аліментам на 25.08.2025 складає 218898,61 грн. (а.с.28-34). У зв`язу з виникнення заборгованості по сплаті аліментів відповідач повинен сплатити позивачці за період з 01.04.2018 по 31.08.2025 (рішення Балаклійського районного суду Харківської області №610/1164/18 про стягнення пені до 01.04.2018 винесено 10.08.2018), неустойку (пеню) у розмірі 2301713,37 грн., але не більше 100 відсотків заборгованості, що на 25 серпня 2025 року складає 218 898,61 грн. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При цьому, відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 03.04.2019, справа №333/6020/16-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Зазначені висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18),у зв`язку із чим відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Крім того, при обрахуванні розміру пені за заборгованістю зі сплати аліментів слід приймати до уваги викладену Верховним Судом у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) правову позицію щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди, а також щодо формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», що міститься у частині першій статті 196 СК України. Так, Верховний Суд зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України, якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дітини, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, і тим самим знехтував батьківськими правами та обов`язками щодо своєї неповнолітньої дитини. Тому, захищаючи права та інтереси неповнолітньої дитини слід позбавити відповідача [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] РНОКПП [NUMBER] ) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у сумі 218 898,61грн. (двісті вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень 61 копійка). Відповідно до ч.6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Позивачка просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.). На підтвердження понесених витрат позивачкою надано Договір про надання правничої допомоги №б/н від 05.08.2025 (а.с.49,50), та Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги б/н від 05.08.2025 (а.с. 49-51). Виходячи з діючого цивільного процесуального законодавства звернення за професійною правничою допомогою є абсолютним правом сторони у справі, яке не може бути обмежено. Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах №810/3806/18 від 17.09.2019, № 320/11366/20 від 13.05.2022. З урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивачки та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.). Згідно з квитанцією при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved