Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Адвокат Харламов І.Ю. звернувся до суду з позовом, в інтересах [PERSON] до Херсонської міської ради Херсонської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якому вказує, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] за законом, інші спадкоємці відсутні. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] . Однак з 24.02.2022 року почалося вторгнення військ рф на територію України та введено воєнний стан, м. Херсон постійно знаходиться під постійними обстрілами, що унеможливлювало подачу заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивач здійснює постійний догляд за її тяжкохворим чоловіком, який не може знаходитись без стороннього догляду. Вже після окупації позивач почала вживати заходи щодо оформлення документів для прийняття спадщини, лише 14.10.2025 року звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та 14.10.2025 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини, про що складено лист про відмову у вчиненні нотаріальних дій. У зв`язку із чим просив визначити додатковий строк для подачі позивачу [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.12.2025 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, вимоги позивача підтримують в повному обсязі та просять їх задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, при розгляді справи поклалась на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.11.1960 року Херсонським міським бюро ЗАГС [PERSON] народилась [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , про що зроблений актовий запис № 2740. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 09.12.2022 року Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , про що зроблений актовий запис № 769. Під час життя [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , була власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 30.09.2008 року. Відповідно до листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.10.2025 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) станом на 16.10.2025 року спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , не заводилась, спадкоємці відсутні. Позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 28.04.1989 року, який тривалий час хворіє, не може себе обслуговувати та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, медичною документацією [PERSON] . У встановлений законом строк позивач не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому на даний час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини першої ст. 1269 ЦК України, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Проте, в зв`язку з тим, що позивач на день смерті спадкодавця проживала окремо, також довгий час не могла звернутися до нотаріуса через систематичні обстріли м. Херсона, що створювало реальну загрозу життю та здоров`ю позивача, та через тривалу хворобу її чоловіка, якого неможливо залишити без стороннього догляду, а тому у встановлений законом строк не звернулась з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини спадкоємці звертаються до суду. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, та відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України позивачу [PERSON] необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved