Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Ейс») за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся до з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказувало, що 20 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога») та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 631915504 у формі електронного документа за допомогою одноразового ідентифікатора VBZC-9996. За умовами договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 6 300 грн шляхом перерахування суми на картку, строком кредитування 30 днів - до 20 травня 2024 року. Договором встановлено базову процентну ставку в розмірі 912,50 % річних, що становить 2,50%; дисконтна процентна ставка в розмірі 547,50 % річних, що становить 1,50%; індивідуальна процентна ставка - в розмірі 547,50 % річних, що становить 1,50%. [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання за договором кредитної лінії, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 32 917,50 грн, з яких: 6 300 грн -заборгованість за тілом кредиту, 23 467,50 грн - заборгованість за несплаченим відсоткам за користування кредитом та 3 150 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. 25 червня 2024 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 290, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги за договором кредитної лінії № 631915504 від 20 квітня 2024 року, боржником за яким є відповідач. 19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 631915504 від 20 квітня 2024 року. Того ж дня ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №1 від 19 грудня 2024 року до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги за укладеним з відповідачем договором кредитної лінії. 8 липня 2025 року ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» відступлено право грошової вимоги за договором кредитної лінії №631915504 від 20 квітня 2024 року, боржником за яким є відповідач. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 8 липня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32 917,50 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 08/07/25-Е. Вважаючи себе кредитором за вказаним договором кредитної лінії № 631915504 ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 29 767,50 грн, з яких: 6 300 грн - заборгованість за тілом кредиту та 23 467,50 грн - заборгованість за несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також просило стягнути 2 422,40 грн у відшкодування судового збору та 7 000 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Відповідно до довідки Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області (старостинський округ №1) від 15 вересня 2025 року № 36 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований на [ADDRESS] . Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 17 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області. Цією ж ухвалою витребувано в банка-емітента АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (ЄДРПОУ: 14282829, електронна адреса: info@fuib.com): 1.Інформацію: - чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка [NUMBER] ; - про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки [NUMBER] у період з 20 квітня 2024 року до 25 квітня 2024 року у сумі 6 300 грн; -чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); - чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). 2. У разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на картковий рахунок - маска карти [NUMBER] , за період з 20 квітня 2024 року до 25 квітня 2024 року у сумі 6 300 грн, надати інформацію у вигляді: - первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника) - повного номера рахунка маска картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) 3. У випадку, якщо номер телефону [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за платіжною карткою маска картки [NUMBER] , надати номери телефонів, що знаходяться/знаходились в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (клієнта банку) за платіжною карткою маска картки [NUMBER] . 4. У випадку, якщо картковий рахунок - маска карти [NUMBER] не належить позичальнику - [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска карти [NUMBER] . Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі на адресу зареєстрованого його місця проживання, яку 11 жовтня 2025 року [PERSON] було вручено особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. На виконання вимог ухвали від 17 вересня 2025 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» направило на адресу суду листа, в якому міститься запитувана судом інформація. Зокрема, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» вказувало, що банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , (РНОКПП [NUMBER] ). Також вказувало, що в період з 20 квітня 2024 року до 25 квітня 2024 року дійсно було здійснено зарахування коштів у сумі 6 300 грн на картку № [NUMBER] . В банку на [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) закріплений фінансовий номер телефону [NUMBER] на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 20 квітня 2024 року до 25 квітня 2024 року. Фінансовий номер телефону 9 серпня 2025 року було змінено на [NUMBER] . Згідно з вимогами частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Стислий виклад позиції інших учасників справи Відзив на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до суду не надходили. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 20 квітня 2024 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 631915504 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора VBZC-9996. Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 6 300 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. У пункті 2.3 договору зазначено, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6 300 грн, який має бути повернуто до 20 травня 2024 року. Процентні ставки за договором кредитної лінії є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором кредитної лінії та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. (пункт 8.2 договору кредитної лінії). Пунктом 8.3 договору кредитної лінії встановлено базову процентну ставку 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до пункту 8.5.1 договору кредитної лінії дисконтна процентна ставка становить 1,50% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Згідно з пунктом 8.5.2 договору кредитної лінії застосовуються правила нарахування процентів за індивідуальною процентною ставкою 1,50% від суми кредиту за кожний день користування ним. З довідки про підтвердження платежу, виданої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», встановлено, що 20 квітня 2024 року на картковий рахунок № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на виконання умов договору кредитної лінії № 631915504 зараховано кошти в сумі 6 300 грн. [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання за договором кредитної лінії, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 32 917,50 грн з яких: 6 300 грн - заборгованість за тілом кредиту, 23 467,50 грн - заборгованість за несплачених відсотках за користування кредитом, 3 150 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. 25 червня 2024 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 290, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги за договором кредитної лінії № 631915504 від 20 квітня 2024 року, боржником за яким є відповідач. 19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 631915504 від 20 квітня 2024 року. Того ж дня ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №1 від 19 грудня 2024 року до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги за укладеним з відповідачем договором кредитної лінії. 8 липня 2025 року ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» відступлено право грошової вимоги за договором кредитної лінії №631915504 від 20 квітня 2024 року, боржником за яким є відповідач. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 8 липня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32 917,50 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 08/07/25-Е. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного. Частиною 3 статті 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» частина 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в частині 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У справі, яка розглядається, суд встановив що: - за укладеним сторонами договором кредитної лінії [PERSON] отримав кредит у розмірі 6 300 грн та зобов`язувався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом; - відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість; - матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] заперечував наявність кредитних зобов`язань; - надані позивачем докази підтверджують факт отримання [PERSON] кредитних коштів; - у [PERSON] існує заборгованість за договором кредитної лінії № 631915504 від 20 квітня 2024 року у розмірі 29 767,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 6 300 грн, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 23 467,50 грн. - [PERSON] не спростував належними і допустимими доказами розмір заборгованості та правильність розрахунку. З урахуванням викладеного, позивачем доведено існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань, тобто підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі, незважаючи про обізнаність відповідача про розгляд цієї справи, ним не наведені. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за договором кредитної лінії. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» підлягають стягненню 2 422,40 грн у відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за пред`явлення позову. Разом з тим, у позові представник просив стягнути з відповідача кошти у відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пункту 3 частин другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України). В постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 369/576/22 (провадження № 61-5845св23) викладено висновок про те, що критерії, визначені частиною четвертою статті 137 ЦПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини другої статті 141 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, визначені статтею 141 ЦПК України. Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується: -договором про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 9 липня 2025 року; -додатковою угодою №25770842302 до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 9 липня 2025 року; - актом прийому - передачі наданих послуг від 9 липня 2025 року. За відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у суду відсутні правові підстави для зменшення належно підтвердженого розміру таких витрат з власної ініціативи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 грудня 2020 року у справі № 676/5537/19). За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Ейс» 7 000 грн на відшкодування цих витрат.

Outcome: approved