Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання. Позов мотивовано тим, що ТОВ «Херсонрегіонгаз» здійснював відповідачці постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка тривалий час не сплачувала послуги за поставлений природний газ в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги з газопостачання на показники газового лічильника 370 куб м від 30.11.2020 року. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідачки на свою користь вказану заборгованість за надані послуги з газопостачання у розмірі 1254,79 грн., інфляційні втрати в сумі 252,43 грн., три відсотки річних в розмірі 119,24 грн., та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2481,00 грн. Ухвалою суду від 03.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала, жодних заяв та клопотань до суду не надіслала. Про дату, час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення на адресу проживання судових повісток, а також шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що згідно заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 26.08.2016 року відповідач є споживачем послуг з газопостачання, що надає ТОВ «Херсонрегіонгаз» за адресою: [ADDRESS] . На її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого ведеться облік розрахунків між нею та позивачем. Ухвалою від 22.12.2021 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до розрахунку заборгованості, за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , існує заборгованість в розмірі 1254,79 грн. У відповідності до п.2 розділу ІІІ "Правил постачання природного газу" затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Послуги з газопостачання надавалися відповідачу належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні). Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконує належним чином покладені на нього зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі №646/14523/15-ц зроблено правовий висновок, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних та інфляційні збитки узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Судом перевірено розрахунок позивача інфляційних збитків та 3% річних, з яким суд погоджується в повному обсязі та з відповідача на користь позивача, крім заборгованості за послуги з газопостачання підлягають стягненню інфляційні збитки в сумі 252,43 грн. та три відсотка річних в сумі 119,24 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп.

Outcome: approved