Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 30 листопада 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір № 505264, у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, за умовами якого зазначене товариство надало йому кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 01.02.2024 має заборгованість в розмірі 26760 грн., в т.ч.: 3000 грн. заборгованості за кредитом, 23760 грн. - заборгованості за відсотками. 1 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024-1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 505264 від 30 листопада 2022 року. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 26760 грн. та понесені по справі судові витрат. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого визнав позовні вимоги частково, а саме - у розмірі 6000 грн. (3000 грн. - тіло кредиту та 3000 грн. - нараховані відсотки), вважає, що нараховані позивачем проценти істотно перевищують суму, отриманих відповідачем кредитних коштів, тому просив зменшити суму відсотків за вказаним договором до 3000 грн. Також відповідач клопотав про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 2000 грн., оскільки вартість правничої допомоги у розмірі 8000 грн. не може вважатися обгрунтованою та є явно неспівмірною із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та значенням справи для позивача (а.с.63-65). Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву у якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а справу просив розглянути у його відсутність (а.с.61). Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.63-65). Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Як встановлено судом, 30 листопада 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 505264, за умовами якого вказане товариство надало відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. на строк 365 днів (періодичність платежів зі сплати відсотків- кожні 20 днів), зі сплатою відсотків у розмірі 2,2 % за кожен день користування кредитом (а.с.7-19). Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання, оскільки порушив строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 01.02.2024 має заборгованість в розмірі 26760 грн., в т.ч.: 3000 грн. заборгованості за кредитом, 23760 грн. - заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 505264 від 30 листопада 2022 року (а.с.22-28). 1 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024-1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 505264 від 30 листопада 2022 року (а.с. 29-34). Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 01022024-1 від 1 лютого 2024 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 505264 від 30 листопада 2022 року (а.с.34зв.). Відповідно до досудової вимоги від 12 грудня 2025 року № 23365138 позивач повідомляв відповідача про наявну заборгованість у розмірі 26760 грн. (а.с.35зв.). Як вбачається з листа АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 22 січня 2026 року № БТ/Е-2182 на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано карту № [NUMBER] на яку 30 листопада 2022 року здійснена транзакція в сумі 3000 грн.(а.с.67). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з п.4.4.1 договору споживач зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, наявні у справі докази дають підстави для висновку про задоволення позову. 1 липня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про надання правової допомоги № 0107 (а.с.38). Відповідно до акту № 591 наданих послуг від 8 грудня 2025 року та детального опису наданих послуг адвокатом надано товариству послуги, на виконання яких адвокатом витрачено 6 годин 30 хвилин, їх вартість складає 8000 грн. (а.с.38зв.-39). Як вбачається зі змісту зазначеного акту, адвокатом було надано клієнту наступні послуги: 1) усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором ( 0 год. 30 хв.); 2) ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год. 00 хв.); 3) погодження правової позиції клієнта у справі (0 год. 30 хв.); 4) складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта (3 год. 30 хв.); 5) подання заяви до суду від імені клієнта (1 шт.). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. В силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, обсяг участі представника в підготовці позову та інших документів, долучених до матеріалів справи, беручи до уваги той факт, що позовні вимоги задоволені, суд вважає обґрунтованою та співмірною суму витрат на правничу допомогу понесену позивачем в розмірі 8000 грн. При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача для зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката до 2000 грн. на підставі ч. 5 ст. 137 ЦПК України, зважаючи на те, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу відповідає вимогами ч. 4 ст. 137 ЦПК України. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2422 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved