Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко М.С. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позов мотивовано тим, що 20.08.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 73598936, відповідно до якого позикодавець передав позичальникці у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальниці, а позичальниця зобов`язалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі й за договором позики № 73598936. Відповідно до Реєстру боржників № 42 від 24.01.2025 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 18929,48 грн., з яких: 10600 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3177,88 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5151,60 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 0 грн. - сума заборгованості за пенею; 0 грн. - комісія за надання позики. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого договірного зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 73598936 в розмірі 18929,48 грн. Крім того, 24.08.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2158811. Згідно п.1 вказаного договору позики, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі й за договором позики № 2158811. Відповідно до Реєстру боржників № 41 від 24.01.2025 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, позивач набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 26400 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23.20 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 16000 грн. - сума заборгованості за пенею; 2376,80 грн. - комісія за надання позики. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 2158811 в розмірі 26400 грн. Також, 30.08.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9937220. Відповідно до п.п.1.1. п.1 кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальниця зобов?язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені кредитним договором. 19.03.2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позивачем було укладено Договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі й за кредитним договором № 00-9937220. Відповідно до Реєстру боржників від 19.03.2025 до договору факторингу № 19032025-МК/ЄДН від 19.03.2025 року, позивач набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 15114,96 грн., з яких: 5040 грн. - залишок по тілу кредиту; 7974, 96 грн. - залишок по відсоткам; 2100 грн. - штрафні санкції згідно умов договору. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 00-9937220 в розмірі 15114,96 грн. Крім того, 28.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4925123. Відповідно до п.п. 2.1. якого, кредит надавався у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену ним в особистому кабінеті, і яка зазначена у кредитному договорі. 22.04.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладено Договір факторингу № 22042025, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі й за кредитним договором № 4925123. Відповідно до Реєстру боржників від 22.04.2025 року до Договору факторингу № 22042025 від 22.04.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 12120 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3520 грн. - сума заборгованості за процентами; 600 грн. - сума заборгованості за штрафами. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов?язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 4925123 в розмірі 12120 грн. Посилаючись на те, що кредитодавцями було виконано взяті на себе зобов`язання перед [PERSON] в повному обсязі та надано їй кредити відповідно до умов договорів, а відповідачка в свою чергу взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитних договорів, не виконала, тобто не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, у зв`язку з чим у [PERSON] перед позивачем утворилася загальна заборгованість в розмірі 72 564,44 грн, яку представник позивача просить стягнути з відповідачки, а також понесені ними судові витрати. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 25.08.2025 року вищевказану справу прийнято до провадження та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01.12.2025 року Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Хроменкова В.С. про зупинення провадження у справі. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 01.12.2025 року задоволено клопотання представника позивача Чечельницької А.О. про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк» щодо їх клієнтки [PERSON] . У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань на адресу суду не подавала. 28.11.2025 року представник відповідачки адвокат Хроменков В.С. надав додаткові пояснення у справі, згідно яких вказав, що укладання кредитного договору між позивачем та відповідачкою відбувалось не за її письмовим чи електронним розпорядженням, а в результаті шахрайських дій третіх осіб. Відповідачка не укладала жодних кредитних договорів про які зазначено в позові. В провадженні слідчого відділу поліції № ?2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 12024162510001405, яке внесене до ЄРДР від 08.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, відповідності до передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, згідно якого невстановлена особа вчинила шахрайські дії відносно [PERSON] , шляхом незаконних операцій з використанням електронної обчислювальної техніки. Представник відповідачки вказав, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. На думку Хроменкова В.С. , позивачем не надано доказів, що відповідачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті або незаконному використанню інформації, яка дала змогу ідентифікувати особу із якою укладала кредитний договір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість, визначена позивачем, розрахована з урахуванням сум, якими шахрайським шляхом заволоділа встановлена досудовим розслідуванням особа. При цьому, доказів на підтвердження існування іншої заборгованості за власними зобов`язаннями відповідача, що не пов`язані з оспорюваною сумою, позивачем не надано. З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у повному обсязі. 05.12.2025 року представник позивача надав відповідь на відзив, згідно якої вказав, що 20.08.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та [PERSON] було укладено договір позики № 73598936. 24.08.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2158811; 30.08.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9937220; 28.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4925123. Відповідно до умов вищевказаних договорів, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені безпосередньо на сайтах позикодавців, та зі змістом яких відповідачка була ознайомлена на момент укладення договорів, [PERSON] розуміла, що договори укладаються сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням Інформаційно-телекомунікаційних систем позикодавців, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору позики виникають цивільні права та обов?язки. Сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах. Кредитні договори були укладені з позичальником в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подала заявки на отримання позик за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позик, після чого позикодавці надсилали відповідачці за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідачка використовувала для підтвердження підписання договорів. ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає, що первісні кредитодавці виконали свої зобов?язання за договорами, надавши відповідачці позики, а остання користувалася кредитними коштами, проте не виконала зобов`язання за договором, допустивши заборгованість, що дає підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.08.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 73598936, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 10600 грн. за умов: строком на 30 днів - до 18.09.2024 року, денна процентна ставка/день 0,98 %, проценти за понадстрокове користування позикою за день - 2,70 %, пеня/день - 2,7 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2463,47 %, орієнтовна загальна вартість позики - 13716,40 грн. Вказане підтверджується договором позики № 73598936 від 20.08.2024 року, Додатком № 1 до договору позики, Паспортом споживчого кредиту. Вказані документи були укладені сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору позики виникли цивільні права та обов`язки. Порядок дистанційного укладення договорів передбачає направлення електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір в електронній формі та його підписання сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений таким чином договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Підписуючи електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами оферти. Сформовані таким чином електронні підписи накладаються на договір. Після підписання електронними підписами договору, його умови вважаються прийнятими, договір позики укладеним. Договір також направляється позичальнику на електронну пошту. Також, укладаючи договір, позичальник засвідчив, що погоджується, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди. Порядок отримання кредитних коштів є наступним: вибирається сума коштів, яку позичальник бажає взяти у кредит та строк на який береться такий кредит; оформлюється заявка; обирається персональний логін і пароль для входу в особистий кабінет, при підписанні документів на телефонний номер клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який клієнт зобов?язаний ввести на веб сторінці електронний підпис клієнта, при цьому, сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором; проводиться погодження та перевірка банківської карти; у раз прийняття рішення про отримання кредиту клієнт ознайомлюється з індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту в особистому кабінеті, у разі згоди із запропонованими умовами кредитування, клієнт підписує індивідуальну частину договору за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора; отримуються кошти на розрахункову карту позичальника. Тобто, укладання угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України) Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627-629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір №73598936 від 20.08.2024 року був укладений з позичальником в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті позикодавця подала заявку на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позики на свою банківську картку. Як вбачається з інформації АТ КБ «ПриватБанк», витребуваної судом за клопотанням представника позивача та виписки по рахунку на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] . На вказану карту відповідачки 20.08.2024 року були зараховані кошти в сумі 10600 грн., що підтверджують отримання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором №73598936 від 20.08.2024 року в сумі 10600 грн. Вищевказаним спростовується твердження представника відповідача про те, що позивачем не було надано до суду жодних доказів видачі відповідачу кредитних коштів за спірним кредитним договором. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язання перед відповідачкою по кредитному договору № 73598936 виконало, що підтверджується матеріалами справи, проте відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала та не повернула наданий кредит у строки, передбачені кредитним договором. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі й за договором позики № 73598936. Відповідно до Реєстру боржників № 42 від 24.01.2025 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 18929,48 грн., з яких: 10600 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3177,88 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5151,60 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 0 грн. - сума заборгованості за пенею; 0 грн. - комісія за надання позики. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором та [PERSON] . Щодо розрахунку заборгованості відповідачки за кредитним договором № 73598936 від 20.08.2024 року, суд керується наступним. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 10600 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3177,88 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5151,60 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування заборгованості за відсотками здійснювалось тільки первісними кредиторами і виключно в межах періоду кредитування. 17.09.2024 було здійснено оплату боргу в сумі 3012,52 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Суд вважає обґрунтованими заявлені позивачем до стягнення з відповідачки суму заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10600 грн. та суму заборгованості за відсотками в межах періоду кредитування (30 днів) в розмірі 3177,88 грн. (п.п.2.3. кредитного договору в розмірі 0,98% - 103,88 грн. на день). Разом з тим, суд бере до уваги, що 17.09.2024 року боржником було здійснено оплату боргу в сумі 3012,52 грн. Згідно умов кредитного договору, у першу чергу сплачуються неустойка, проценти за користування позикою. Таким чином, оплату боргу варто зарахувати як часткове погашення заборгованості за відсотками в межах періоду кредитування. Щодо частини позовної вимоги про стягнення заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер. Судом встановлено, що вказаний кредитний договір було укладено в період дії воєнного стану в Україні, а, отже, згідно з п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) штрафу та пені за прострочення зобов`язань. Відтак, оскільки стягнення неустойки у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки суми заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою в сумі 5151,60 грн. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором позики № 73598936 у розмірі 10765,36 грн: тіло кредиту в розмірі 10600 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 165,36 грн. (3177,88 грн. сума заборгованості за відсотками за мінусом часткової оплати боргу в сумі 3012,52 грн.) Також, 24.08.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2158811, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн. за умов: строком на 30 днів - до 22.09.2024 року, процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики/день 0,01 %, комісія за надання позики 29,71% від суми позики, що у грошовому еквіваленті складає 2376,800 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2617,16 %, орієнтовна загальна вартість позики - 10400 грн. Вказане підтверджується договором позики № 2158811 від 24.08.2024 року, Додатком № 1 до договору позики. Вказані документи були укладені сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору позики виникли цивільні права та обов`язки. Суд визнає правомірність укладеної угоди з підстав, викладених вище в обґрунтуванні вимог щодо стягненням кредитної заборгованості за договором позики № 73598936. Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір № 2158811 від 24.08.2024 року був укладений з позичальником в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті позикодавця подала заявку на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позики на свою банківську картку. Як вбачається з інформації АТ КБ «ПриватБанк» та виписки по рахунку на ім`я [PERSON] , на карту відповідачки № [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] , 24.08.2024 року були зараховані кошти в сумі 8000 грн., що підтверджують отримання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором № 2158811 від 20.08.2024 року в сумі 8000 грн. Вищевказаним спростовується твердження представника відповідача про те, що позивачем не було надано до суду жодних доказів видачі відповідачу кредитних коштів за спірним кредитним договором. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язання перед відповідачкою по кредитному договору № 2158811 виконало, що підтверджується матеріалами справи, проте відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала та не повернула наданий кредит у строки, передбачені кредитним договором. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі й за договором позики № 2158811. Відповідно до Реєстру боржників № 42 від 24.01.2025 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, Акту прийому-передачі реєстру боржників від 24.01.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 26400 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23.20 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0.00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 16000 грн. - сума заборгованості за пенею; 2376.8 грн. - комісія за надання позики. Щодо розрахунку заборгованості відповідачки за кредитним договором № 2158811від 24.08.2024 року, суд керується наступним. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23.20 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0.00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 16000 грн. - сума заборгованості за пенею; 2376.8 грн. - комісія за надання позики. Відповідно до умов п.п. 2.3. кредитного договору № 2158811, процентна ставка з другого дня користування Позикою до дати повернення позики /день 0.01%. Згідно п.п. 2.4. договору, комісія за надання позики 29.71% від суми наданої позики, що у грошовому виразі складає 2376.80 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування заборгованості за відсотками здійснювалось тільки первісними кредиторами і виключно в межах періоду кредитування. Суд вважає обґрунтованими заявлені позивачем до стягнення з відповідачки суму заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8000 грн., суму заборгованості за відсотками в межах періоду кредитування в розмірі 23,20 грн. та 2376,80 грн. - комісію за надання позики. Разом з тим, оскільки стягнення неустойки у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, як вже було встановлено судом вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки суми заборгованості по процентам за пенею в сумі 16000 грн. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором позики № 2158811 у розмірі 10400 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23,20 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2376,80 грн. - комісія за надання позики. 30.08.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9937220, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 4200 грн. за умов: строком на 360 днів - до 25.08.2025 року, процентна ставка 0,94 %, комісія за надання позики 20 % від суми позики, що у грошовому еквіваленті складає 840 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2141,72 %, орієнтовна загальна вартість позики - 19252,80 грн. Вказане підтверджується договором № 00-9937220 від 30.08.2024 року, Додатком № 1 до договору позики (графіком платежів), Паспортом споживчого кредиту. Вказані документи були укладені сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору позики виникли цивільні права та обов`язки. Суд визнає правомірність укладеної угоди з підстав, викладених вище в обґрунтуванні вимог щодо стягненням кредитної заборгованості за договором позики № 73598936. Таким чином, судом встановлено, що договір кредитної лінії № 00-9937220 від 30.08.2024 року був укладений з позичальником в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті позикодавця подала заявку на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позики на свою банківську картку. Як вбачається з інформації АТ КБ «ПриватБанк» та виписки по рахунку на ім`я [PERSON] , на карту відповідачки № [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] , 30.08.2024 року були зараховані кошти в сумі 4200 грн., що підтверджують отримання [PERSON] кредитних коштів за договором кредитної лінії № 00-9937220 від 30.08.2024 року в сумі 4200 грн. Вищевказаним спростовується твердження представника відповідача про те, що позивачем не було надано до суду жодних доказів видачі відповідачу кредитних коштів за спірним кредитним договором. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «МАКС КРЕДИТ» зобов`язання перед відповідачкою по договором кредитної лінії № 00-9937220 від 30.08.2024 року виконало, що підтверджується матеріалами справи, проте відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала та не повернула наданий кредит у строки, передбачені кредитним договором. 19.03.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позивачем було укладено договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі й за договором кредитної лінії № 00-9937220 від 30.08.2024 року. Відповідно до Реєстру боржників від 19.03.2025 року до Договору факторингу N? 19032025-МК/ЄДН від 19.03.2025 року, Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 19.03.2025 року, ТОВ «ФК «ЄЛПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 15114,96 грн., з яких: 5040 грн. - залишок по тілу кредиту; 7974,96 грн. - залишок по відсоткам; 2100 грн. - штрафні санкції згідно умов договору. Щодо розрахунку заборгованості відповідачки за кредитним договором кредитної лінії № 00-9937220 від 30.08.2024 року, суд керується наступним. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 15114,96 грн., з яких 5040 грн. - залишок по тілу кредиту; 7974,96 грн. - залишок по відсоткам; 2100 грн. - штрафні санкції згідно умов договору. Відповідно до умов за договором кредитної лінії № 00-9937220 від 30.08.2024 року, а саме відповідно до п.п. 1.5.1. стандартна процента ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору. Відповідно до п.п. 1.6. договору кредитної лінії, кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає: 840,00 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору - до 25.08.2025 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування заборгованості за відсотками здійснювалось відповідно до умов кредитного договору, а саме п.п.1.5.1, а саме по 39,48 грн в день тільки первісними кредиторами і виключно в межах періоду кредитування. Крім того, в розрахунку міститься інформація про нарахування 2100 грн. - штрафних санкції згідно умов договору. Суд вважає обґрунтованими заявлені позивачем до стягнення з відповідачки суму заборгованості 5040 грн. - залишок по тілу кредиту та 7974,96 грн. - залишок по відсоткам. Разом з тим, оскільки стягнення штрафних санкцій у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, як вже було встановлено судом вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки суми заборгованості штрафних санкцій в розмірі 2100 грн. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9937220 від 30.08.2024 року в розмірі 13014,96 грн., з яких: 5040 грн. - залишок по тілу кредиту; 7974,96 грн. - залишок по відсоткам. Також, судом встановлено, що 28.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір № 4925123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 8000 грн. за умов: строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1 % за кожен день користування кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту - 36680 грн. Вказане підтверджується договором № 4925123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.08.2024 року, Додатком № 2 до договору (Інформаційне повідомлення), Додатком № 1 до договору (таблиця обчислення загальної вартості кредиту), Паспортом споживчого кредиту Вказані документи були укладені сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору позики виникли цивільні права та обов`язки. Суд визнає правомірність укладеної угоди з підстав, викладених вище в обґрунтуванні вимог щодо стягненням кредитної заборгованості за договором позики № 73598936. Таким чином, судом встановлено, що договір № 4925123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.08.2024 року був укладений з позичальником в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті позикодавця подала заявку на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позики на свою банківську картку. Як вбачається з інформації АТ КБ «ПриватБанк» та виписки по рахунку на ім`я [PERSON] , на карту відповідачки № [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] , 28.08.2024 року були зараховані кошти в сумі 8000 грн., що підтверджують отримання [PERSON] кредитних коштів за договором № 4925123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.08.2024 року. Вищевказаним спростовується твердження представника відповідача про те, що позивачем не було надано до суду жодних доказів видачі відповідачу кредитних коштів за спірним кредитним договором. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язання перед відповідачкою по договором № 4925123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.08.2024 року виконало, що підтверджується матеріалами справи, проте відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала та не повернула наданий кредит у строки, передбачені кредитним договором. 22.04.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем було укладено договір факторингу № 22042025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі й за договором № 4925123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.08.2024 року. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 22.04.2025 року, Реєстру боржників, ТОВ «ФК «ЄЛПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 12120 грн., з яких: 8000 грн. - залишок по тілу кредиту; 3520 грн. - залишок за процентами; 600 грн. - сума заборгованості за штрафами. Щодо розрахунку заборгованості відповідачки за договором № 4925123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.08.2024 року, суд керується наступним. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 8000 грн. - залишок по тілу кредиту; 3520 грн. - залишок за процентами; 600 грн. - сума заборгованості за штрафами. Відповідно до договору № 4925123, п.п. 1.4.1. стандартна процента ставка становить 1,00% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 1% та розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х100% = (28 800,00/8 000,00)/360х100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях (п.1.3 Договору). Відповідно до п.п. 1.4.2. договору, знижена процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відсотки нараховуються відповідно до умов кредитного договору, а саме п.п. 1.4.2, по 76,00 грн в день. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування заборгованості за відсотками здійснювалось відповідно до умов кредитного договору, тільки первісним кредитором і в межах періоду кредитування. Таким чином, суд вважає обґрунтованими заявлені позивачем до стягнення з відповідачки суму заборгованості 8000 грн. - залишок по тілу кредиту та 3520 грн. - залишок за процентами. Крім того, в розрахунку міститься інформація про нарахування 600 грн. - сума заборгованості за штрафами. Разом з тим, оскільки стягнення штрафних санкцій у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, як вже було встановлено судом вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки суми заборгованості за штрафами в розмірі 600 грн. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором № 4925123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.08.2024 року в розмірі 11520 грн., з яких: 8000 грн. - залишок по тілу кредиту; кредиту та 3520 грн. - залишок за процентами. Жодних аргументованих заперечень з приводу того, що [PERSON] не погодилася з умовами та правилами надання кредитів під час укладення та підписання договорів чи про зарахування сплачених коштів, відповідачем висловлено не було. Натомість, отримання відповідачкою коштів за вищевказаними кредитними договорами підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк», наданою суду 24.12.2025 року на виконання ухвали суду від 01.12.2025 року та виписками по рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] . Суд бере до уваги, що згідно з правовим висновком Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15ц, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Також, суд не вважає слушними посилання представника відповідача на те, що його клієнтка кредитні кошти не отримувала, а стала жертвою шахрайських дій, так як в провадженні слідчого відділу поліції N?2 Одеського районного управління поліції N?1 ГУНП Одеській знаходиться кримінальне провадження № 12024162510001405, яке внесене до ЄРДР від 08.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у якого невстановлена особа вчинила шахрайські дії відносно [PERSON] , шляхом незаконних операцій з використанням електронної обчислювальної техніки, єо-24677. Як вбачається з Витягу з ЄРДР №12024162510001405 від 08.10.2024 року, [PERSON] 07.10.2024 року просила прийняти міри правового характеру до невстановленої особи, яка відносно заявниці вчинила шахрайські дії шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, єо-24677. Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ст. 190 ч.4 КК України. Разом з тим, відповідачкою не надано суду доказів того, що обвинувальний акт у вказаному провадженні передано до суду, що вона є потерпілою від вказаних шахрайських дій, та що такі дії були вчинені щодо кредитних договорів, які є предметом розгляду в даній справі. За таких обставин твердження відповідачки про те, що кредитні кошти вона не отримувала, а стала жертвою шахрайських дій, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. Виходячи з вищевикладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між сторонами кредитних договорів, а також наявність заборгованості за ними, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості на загальну суму 45 700,32 грн., з яких: -за договором позики № 73598936 у розмірі 10765,36 грн: тіло кредиту в розмірі 10600 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 165,36 грн.; -за договором позики № 2158811 у розмірі 10400 грн. з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23,20 грн. - сума заборгованості за відсотками та 2376,80 грн. - комісія за надання позики; -за договором кредитної лінії № 00-9937220 від 30.08.2024 року в розмірі 13014,96 грн. з яких: 5040 грн. - залишок по тілу кредиту, 7974,96 грн. - залишок за відсотками; -за договором № 4925123 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.08.2024 року в розмірі 11520 грн., з яких: 8000 грн. - залишок по тілу кредиту та 3520 грн. - залишок за процентами. -З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1906 грн. 99 коп. На підставі ст. ст. 11, 212, 509, 525, 526, 626, 628, 633, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд,

Outcome: partial