Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

позивачем у позові заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 14.02.2019, з посиланням на те, що шлюбні стосунки не склались через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Їх шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить нтересам. Вважає, що їх сім`я розпалась, і шлюб зберегти неможливо. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.07.2025 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 28.08.2025 за клопотанням відповідача, сторонам надано строк для примирення тривалістю шість місяців. 01.12.2025 від позивача надійшло клопотання про скорочення наданого судом терміну для примирення, оскільки примирення не відбулося, кожен із них має нові стосунки. просила розглянути справу без її участі. 01.12.2025 ухвалою суду провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 15.01.2025. Відповідач про розгляд спарви повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до наступного висновку. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2019, судом встановлено, що сторони 14.02.2019 зареєстрували шлюб, актовий запис №39 (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.08.2019 (а.с.4). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У свою чергу відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею у позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо фактично припинення шлюбних відносин і станом на час його розгляду справи судом останні не відновились. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторонам надавався строк для примирення, після спливу якого будь-якого сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Суд зазначає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом враховано, що провадження у справі відкрито 18.07.2025. Відповідач у заяві від 28.08.2025 просив суд надати строк для примирення. Ухвалою суду від 28.08.2025 сторонам надано строк для примирення тривалістю шість місяців. Примирення між сторонами не відбулося. Суд зазначає, що протягом судового розгляду справи відповідач фактично мав близько шести місяців для примирення з позивачем, проте позивач не бажає примирятися. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам додаткового строку на примирення. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Виходячи із резолютивної частини позову та поданої до суду заяви позивача вирішення питання про місце проживання дитини перед судом не ставилось. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Разом з тим, позивач просила не стягувати судовий збір з відповідача. Таким чином, судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: approved