Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

29 грудня 2025 року Чечелівським районним судом м. Дніпра за результатами розгляду справи ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено частково. 06 січня 2026 року представником позивача адвокатом Сустав Н.В., на адресу суду направлено заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат по справі, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 900,00 грн. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 11.09.2025 року між [PERSON] (клієнт), та адвокатом Сустав Н.В., було укладено договір про надання правничої допомоги №204, відповідно до п.1.1. якого, клієнт доручив адвокату надання правової допомоги направленої на представлення (захист) прав та інтересів клієнта. На прийняття доручення клієнта підписується додаткова угода до договору. Відповідно до п.4.1. договору сторони погодили, що гонорар адвоката за даним договором визначається за домовленістю сторін на підставі доручення клієнта, про що підписується додаткова угода. 11.09.2025 року між [PERSON] , адвокатом Сустав Н.В., підписано додаткову угоду №2, відповідно до якою клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги направленої на стягнення аліментів клієнта на час догляду за дитиною до трьох років, в позовному провадженні. Відповідно до п. 2 додаткової угоди №2 від 11.09.2025 року до договору №204 від 11.09.2025 року, сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правової допомоги є фіксованим в незалежності від витраченого часу та об`єму роботи. Відповідно до Акту №1 від 24.10.2025 року клієнту було надано послуги у вигляді консультації та подання позовної заяви до суду на суму 5000,00 грн. Згідно Акту №2 від 27.11.2025 року клієнту надано послуги у вигляді підготовки відповіді на відзив та участі у судовому засіданні на суму 3200,00 грн. Також відповідно до Акту №3 від 23.12.2025 року клієнту було надано послуги у вигляді підготовки клопотання про долучення доказів та участі у судовому засіданні на суму 1700,00 грн. Отже загалом було витрачено 14,5 годин, відповідно загальний розмір витрат на правничу допомогу понесених позивачем склав 9900,00 грн., які представник позивача просив стягнути з відповідача. Від відповідача клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами на адресу суду не надійшло. Окрім того, згідно відзиву на позовну заяву [PERSON] , поданого представником відповідача адвокатом Мельник В.С. 03 листопада 2025 року, представник відповідача всі судові витрати просив покласти на відповідача. Відповідно до вимог ч.3 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове судове рішення про судові витрати без повідомлення учасників справи. Дослідивши докази, надані на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд дійшов наступних висновків. Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ст. 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Крім того, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У заяві, що розглядається, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору №204 про надання правничої допомоги від 11 вересня 2025 року між громадянкою [PERSON] та адвокатом Сустав Н.В., копію додаткової угоди №2 до договору про надання правничої допомоги №204 від 11 вересня 2025 року, копію Акту №1 прийому-передачі послуг від 24 жовтня 2025 року за додатковою угодою №2 до договору про надання правничої допомоги №204 від 11 вересня 2025 року, копію Акту №2 прийому-передачі послуг від 27 листопада 2025 року за додатковою угодою №2 до договору про надання правничої допомоги №204 від 11 вересня 2025 року, копію Акту №3 прийому-передачі послуг від 23 грудня 2025 року за додатковою угодою №2 до договору про надання правничої допомоги №204 від 11 вересня 2025 року, копії платіжних інструкцій АТ КБ «Приватбанк», у яких платником зазначено [PERSON] , отримувачем адвоката Сустав Н.В. від 12.09.2025, 24.10.2025, 27.11.2025, 24.12.2025 року на загальну суму 8 900,00 грн. Отже, суд вважає встановленим, що позивач [PERSON] дійсно отримала правову допомогу від адвоката Сустав Н.В., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищевикладене, враховуючи часткове задоволення позовних вимог та відсутність заперечень збоку сторони відповідача щодо розміру заявлених позивачем витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 8 485,71 грн.

Outcome: partial