Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

02.12.2025 до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову вказує, що 17.03.2025 року [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» уклали кредитний договір №17.03.2025-100001806 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредиту розмірі 10000 грн., та на наступних умовах: 1. Дата видачі кредиту 17.03.2025; 2. Сума кредиту: 10000 грн. 00 коп. 3. Строк на який надається кредит 140 днів з дня його надання; 4. Дата повернення кредиту 03.08.2025. 5. Продовження строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена. 6. Процентна ставка фіксована. 7. Комісія за надання кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1500 грн. 00 коп. 15. Неустойка: 100 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань за договором, представник позивача звернувся до суду та просив: стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30500 грн., а також судовий збір в сумі 2422 грн. 00 коп. Ухвалою від 04.12.2025 провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про розгялд справи, до суду не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, на розгляд справи не з`явився. 29.12.2025 [PERSON] подав відзив, у якому позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. 15.01.2026 від представника ТОВ «Споживчий центр» надійшла відповідь на відзив, у якій просили позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.03.2025 року [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» уклали кредитний договір №17.03.2025-100001806 (а.с. 15-16, 17-23). Паспорт споживчого кредиту було підписано одноразовим ідентифікатором А157 (а.с. 15-16). Пропозиція про укладення кредитного договору , заявка кредитного договору №17.03.2025-100001806, відповідь позичальника про прийняття пропозиції кредитного договору №17.03.2025-100001806, інформаційне повідомлення позичальника підписано одноразовим ідентифікатором Е157 (а.с. 17-23). Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Позичальник [PERSON] під час укладення кредитного договору № 17.03.2025-100001806 пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації Позичальник- [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. За правилами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину (позиція Верховного Суду у постанові № 524/5556/19 від 12.01.2021, у постанові №127/33824/19 від 07.10.2020). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом за клопотанням позивача, було витребувано в АТ «Універсал Банк» інформацію щодо емітування картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а також про рух коштів по банківському рахунку. 09.01.2026 надійшла відповідь з банку, з якої видно, що на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Також видно, що на цю картку 17.03.2025 року було перераховано 10000 грн. (а.с.59-62). За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі 24000 грн., що складається з: тіла кредиту 10000 грн., процентів 14000 грн. Щодо нарахування комісії та неустойки суд зазначає наступне. Так, відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (див. постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки неустойка та комісія за кредитним договором №17.03.2025-100001806 нарахована за період дії воєнного стану, тому позов в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комісію в сумі 1500 грн., та за неустойкою в сумі 5000 грн задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, у розмірі 1906 грн. 19 коп. (оскільки, задоволенню підлягає лише частина позовних вимог, а саме з заявленої ціни позову в сумі 30500 грн. задоволено лише 24000 грн, що становить 78,69 % від заявленої суми, судовий збір прораховано наступним чином: 2422,40 грн. = 100%; 100% - 78,69% = 21,31 %; 2422,40 21,31 % = 1906,19 грн.).

Outcome: partial