Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

22 грудня 2025 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідача, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС". В позові зазначено, що 20 червня 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит №71816244, за умовами якого встановлено, що товариство надає відповідачу кредит, в розмірі 16000,00 грн. строком на 30 днів (з 20 червня 2025 року до 19 липня 2025 року), із (фіксованою) процентною ставкою, у розмірі 0,225 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту та комісією за надання кредиту, що складає 15,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 2400,00 грн.). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) йому нараховується 4,0% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. 18 липня 2025 року між товариством та відповідачем за ініціативою останнього було укладено Додаткову угоду №15379759 до вказаного кредитного договору, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 29 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 59 днів (до 17 серпня 2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,225 % на 1 %. 16 вересня 2025 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Деал Фінанс Груп" уклали Договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 71816244 від 20 червня 2025 року. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань, не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем/Фактором ТОВ "Деал Фінанс Груп". На підставі зазначеного, просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Деал Фінанс Груп", заборгованість за Договором кредиту №71816244, в розмірі 30756,00 грн, судовий збір, в розмірі 2422,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 4500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.54). Відповідач в судове засідання також не з`явився, направив заяву про неможливість явки до суду через перебування на військовій службі з 07 листопада 2025 року, позиції стосовно позовних вимог позивача не висловлював, клопотання про зупинення провадження у справі не заявляв, відзиву на позовну заяву не направляв (а.с.49-50). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 червня 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем в електронній формі, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено кредитний договір №71816244, за яким первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 16000,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою фіксованої процентної ставки 0,225% від суми кредиту за кожний день користування грошовими коштами, комісії за надання кредиту 15% від суми кредиту, що становить 2400,00 грн. та процентів за понадстрокове користування кредитом 4,0% на день. Вказаний договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором 75137 (а.с.13-21). 18 липня 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем в електронній формі, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено додаткову угоду №15379759 до вказаного кредитного договору, за якою сторони домовилися продовжити строк кредитування на 29 днів (загалом 59 днів) та в період продовження строку користування кредитом нарахування процентів здійснювати за ставкою 1,0% від суми кредиту за кожний день продовження користування грошовими коштами. Вказана додаткова угода також підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором 26262, про що свідчить довідка про ідентифікацію (а.с.22-24). ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, про що свідчить квитанція АТ «Таскомбанк» від 20 червня 2025 року та виписка по рахунку відповідача, надана АТ КБ «ПриватБанк» 12 січня 2026 року, однак останній не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернув, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість, в розмірі 30756,00 грн., яку за договором факторингу №16/09/25 від 16 вересня 2025 року було передано ТОВ «Деал Фінанс Груп» (а.с.25-34,51-52). Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, у розмірі 30756,00 грн., з яких: 16000,00 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 4676,00 грн. заборгованість за відсотками, 2400,00 заборгованість за комісією за надання кредиту та 7680,00 заборгованість за процентами за понаднормове користування кредитом, при цьому заборгованість за відсотками нарахована в період з 20 червня до 17 серпня 2025 року, тобто поза межами військової служби відповідача (а.с.11-12). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1 ст.530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розрахувався за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою кредиту, в розмірі 16000,00 грн., заборгованості за відсотками, в розмірі 4676,00 грн. та заборгованості за комісією, в розмірі 2400,00 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідача процентів за понадстрокове користування кредитом, то за вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.2.2.4. укладеного між сторонами кредитного договору від 20 червня 2025 року проценти за понадстрокове користування кредитом складають 4,0% на день від суми кредиту. Однак, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні в зв`язку з російською агресією введено воєнний стан, який продовжено дотепер. За такого, враховуючи, що відповідачу нараховано заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом в період з 18 до 29 серпня 2025 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану, суд дійшов висновку про відмову позивачу в стягненні з відповідача заборгованості за вказаними процентами, в розмірі 7680,00 грн. Загальна заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вказаним кредитним договором, складає 23076,00 грн., з яких 16000,00 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 4676,00 грн. заборгованість за відсотками та 2400,00 заборгованість за комісією за надання кредиту. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу пропорційно задоволеним позовним вимогам витрат на оплату судового збору, в розмірі 1817,51 грн. та витрат на оплату професійної правничої допомоги, в розмірі 3376,32 грн. (а.с.6,35-40).

Outcome: partial