Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

: 20.11.2025 рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідністю «Юніт Капітал» до [PERSON] відмовлено повністю. 22.12.2025 року через підсистему «Електонний суд» представник відповідача адвокат Калінін С.К. надав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь відповідачки витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн., оскільки в резолютивній частині відзиву сторона відповідача просила стягнути витрати на правничу допомогу на користь відповідачки в розмірі 6000 гривень і це питання судом не було вирішено під час винесення рішення. У судові засідання 07.01.2026, 16.02.2026 (відсутність електропостачання) та 26.01.2026 учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Правнича допомога відповідачці надавалась адвокатом Калініним С.К. на підставі договору про надання правничої допомоги від 05.08.2025, укладеного між [PERSON] та АО «Калінін та партнери», додатком № 1 до вказаного договору, яким визначено розмір гонорару 6000 гривень, додатком № 2 до вказаного договору актом виконаних робіт, рекомендованими ставками адвокатського гонорару та ордеру на участь у справі (а.с.157-162, 165-166). Статтею 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позивних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, складність справи та її розгляд без участі сторін, наявність судової практики, вважає, що заявлений представником відповідачки розмір послуг за надання правничої допомогу у загальній сумі 6 000 грн є завищеним та неспівмірним, в зв`язку з чим наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3 000 грн, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки.

Outcome: partial