Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до [PERSON] , в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надміру виплачену державну соціальну допомогу на дитину одинокій матері у розмірі 30397,04 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , з вересня 2017 року перебувала на обліку в управлінні, як отримувач державної соціальної допомоги на дитину одинокої матері, на сина, [PERSON] , 2010 року народження. За цей час відповідачу була призначена допомога на дитину одинокої матері, передбачена Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-XII та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751: згідно з заявою від 19.04.2019 на період з 01.04.2019 по 30.09.2019, згідно з заявою від 10.10.2019 на період з 01.10.2019 по 31.03.2020, згідно з заявою від 29.04.2020 на період з 01.04.2020 по 30.09.2020. В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відповідач зазначила, що вона інших доходів, окрім задекларованих не має. Відповідач 13.10.2020 в черговий раз звернулась до управління із заявою про призначення допомоги на наступний період та надала довідку з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про отримання нею пенсії по інвалідності з квітня 2018 року. Внаслідок приховування інформації про доходи, [PERSON] надміру нараховані кошти державної допомоги на дитину одинокої матері, за період з 01.10.2018 по 30.09.2020 на загальну суму 45775,66 грн., які, відповідно до п. 49 Порядку № 1751, вона зобов`язана повернути на рахунок Департаменту. Управлінням було здійснено часткове утримання надміру отриманих коштів в розмірі 15378,62 грн. Таким чином, залишок боргу станом на теперішній час складає 30397,04 грн. У разі неможливості добровільного повернення виплаченої соціальної допомоги, такі кошти стягуються у судовому порядку. Спеціалістами управління були надіслані [PERSON] листи від 16.11.2020 № 15-15-2/12433, який вона отримала 08.12.2020, та від 10.03.2023 року, № 18-15-2/421 про необхідність повернення надміру виплачених коштів. В телефонній бесіді [PERSON] повідомила, що не має намір повертати надміру отримані кошти. Інших допомог, з яких би була можливість стягнути надміру отримані кошти, на даний час відповідач не отримує. Станом на дату подання позовної заяви сума надмірно виплачених коштів у розмірі 30397,04 гривень на розрахунковий рахунок Департаменту не повернута. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони повідомлялися належним чином про розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін. Положеннями статті 174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 27 січня 2026 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що рішеннями Управління від 25.10.2018 [PERSON] було призначено допомогу сім`ям з дітьми за період з 01.10.2018 по 31.03.2019 (а.с. 9). 19.04.2019, 10.10.2019 та 29.04.2020 [PERSON] зверталася до Управління соціального захисту населення в Приморському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (Далі - Управління) із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме допомогу на дітей одиноким матерям. До заяв додавала декларації про доходи та майновий стан осіб, які зверталися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. У вказаних заявах та деклараціях [PERSON] зазначала про те, що інших доходів не має. На підставі вказаних заяв рішеннями Управління від 26.04.2019, 29.10.2019, 30.04.2020 [PERSON] було призначено допомогу сім`ям з дітьми за період відповідно з 01.04.2019 по 30.09.2019, з 01.10.2019 по 31.03.2020, з 01.04.2020 по 30.09.2020 (а.с. 10 - 26). 13.10.2020 [PERSON] в черговий раз звернулась до Управління із заявою про призначення допомоги на наступний період та надала довідку з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 1536 від 06.11.2020, відповідно до якої [PERSON] з квітня 2018 року отримує пенсію по інвалідності (а.с. 28 - 32). 09.11.2020 Управлінням було винесено розпорядження № 463519 про утримання з [PERSON] надміру виплачених коштів з 01.10.2018 по 30.09.2020 у сумі 45775,66 грн. Підстава: приховування доходів (пенсія по інвалідності в Головному управління ПФУ) (а.с. 33). Управлінням на адресу [PERSON] було направлено лист № 15-15-2/12433 від 16.11.2020 про необхідність повернення надміру виплачених коштів у розмірі 45775,66 грн, який було отримало відповідачкою 08.12.2020 (а.с. 34, 36). Також Управлінням на адресу [PERSON] було направлено лист № 18-15-2/421 від 10.03.2023, в якому повідомлялося, що Управлінням було здійснено часткове повернення надміру отриманих коштів у розмірі 15378,62 грн. Залишок боргу станом на 07.03.2023 складає 30398,04 грн (а.с. 35). За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Умови призначення і виплати видів державної допомоги, зокрема допомога на дітей одиноким матерям визначає Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751). Відповідно до п. 34 Порядку № 1751 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Відповідно до п. 49 Порядку № 1751 особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Судом установлено, що у період з 01.10.2018 по 30.09.2020 [PERSON] отримувала державну соціальну допомогу на дитину одинокої матері, що підтверджується рішеннями від 25.10.2018, 26.04.2019, 29.10.2019, 30.04.2020 та розпорядженням від 09.11.2020 (а.с. 9, 14, 20, 26, 33). Після чергового звернення [PERSON] до Управління із заявою від 13.10.2020 відповідачка надала довідку з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 1536 від 06.11.2020, відповідно до якої [PERSON] з квітня 2018 року отримує пенсію по інвалідності. Отже, при зверненні до Управління з заявами про призначення соціальної допомоги відповідачкою була приховування інформації про доходи, внаслідок чого їй було надміру нараховані кошти державної допомоги на дитину одинокої матері, за період з 01.10.2018 по 30.09.2020 на загальну суму 45775,66 грн. За наведених обставин суд дійшов висновку, що за період з 01.10.2018 по 30.09.2020 грошова допомога у розмірі 45775,66 грн [PERSON] отримана безпідставно. Як зазначено у позовній заяві Управлінням було здійснено часткове утримання надміру отриманих коштів в розмірі 15378,62 грн., залишок заборгованості складає 30397,04 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної адресної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Викладені обставини свідчать, що надмірна сплата державної допомоги відбулась з вини [PERSON] в зв`язку із ненаданням нею інформації про доходи, тобто внаслідок недобросовісної поведінки набувача, а тому відсутні передбачені п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України підстави для відмови у поверненні безпідставно набутої допомоги. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 404/4822/15-ц. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин [PERSON] суду не надано. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з наведеного, враховуючи, що [PERSON] не повідомила Управління з питань соціального захисту населення про обставини, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги у зв`язку з чим були надміру виплачені кошти за призначеними соціальними допомогами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved