Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Тернівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свою позовну вимогу мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Протягом останніх 5 місяців до дня смерті матері та на день її смерті він постійно проживав з нею за адресою: [ADDRESS] , оскільки мати хворіла на серцеві захворювання, могла падати в напівнепритомному стані. Інших дітей та близьких родичів, окрім нього у неї не було. Жили вони однією сім`єю, та він піклувався про неї. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Звернувшись до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину він отримав відмову, оскільки не був зареєстрований разом із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Встановлення в судовому порядку факту, що має юридичне значення, необхідно йому для вирішення спадкових прав. Просить встановити факт того, що позивач, [PERSON] , на час відкриття спадщини постійно проживав разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, але в попередніх судових засіданнях свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з наведених у позові підстав. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав з наведених в ній підстав та просить позов задовольнити. Представник відповідача Тернівської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Третя особа державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Надтока З.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 14.05.2024 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 840. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.09.1972 року актовий запис № 143, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Власницею квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується Технічним паспортом від 28.03.2022 року, інвентаризаційна справа №1465, свідоцтвом про право власності від 24.05.2022 року №1020 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.05.2022 року №301484025. Згідно з довідкою №750 від 07.04.2025 року виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] на день смерті [INFO] , була зареєстрована за адресою [ADDRESS] та разом з нею на день смерті нікого зареєстровано не було. Згідно з витягу з реєстру територіальної громади від 24.04.2025 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно з довідкою про фактичне проживання від 02.05.2025 року №971 виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, за адресою [ADDRESS] фактично проживали з січня 2024 року по 10 травня 2024 року [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову вчинити нотаріальну дію від 16.04.2025 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подавав, документи, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем не надав. Державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на виконання ухвали суду надана копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена на підставі заяви [PERSON] , відомості щодо інших спадкоємців відсутні. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 07.04.2025 року № 750, [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та разом з нею на день смерті нікого зареєстровано не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач мешкав разом зі своєю матір`ю останні півроку до її смерті, оскільки остання хворіла та за станом здоров`я не могла за собою самостійно доглядати. [PERSON] приходила в гості до [PERSON] та позивач постійно мешкав разом із матір`ю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] померла [INFO] , позивач мешкав разом з матір`ю останні півроку до її смерті, оскільки остання сильно хворіла, після смерті матері, позивач сам здійснював всі необхідні заходи для її поховання, інших спадкоємців у померлої немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає особу позивача та його матір, позивач доглядав останню та мешкав разом із нею останні півроку до її смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою померлої [PERSON] , та останні півроку до смерті [PERSON] постійно бачила позивача вдома у останньої. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є час смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання [PERSON] за місцем проживання [PERSON] не може бути доказом того, що [PERSON] не проживав з [PERSON] , оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що [PERSON] не проживав з [PERSON] на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17. Встановлення в судовому порядку факту, що має юридичне значення, необхідно позивачу для вирішення спадкових прав. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 4 від 24.06.1993 року, судам слід мати на увазі, що відповідно до гл. 7 Закону України від 2 вересня 1993 р. Про нотаріат свідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям, державі нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право спадщини вимоги про визначення права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він в установлений строк не відмовився від спадщини. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved