Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 08 січня 1998 року Ремчицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №1, вирішивши питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що сторони по справі перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 08 січня 1998 року, про що Ремчицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, зроблено актовий запис №1. Під час шлюбу у подружжя народились діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту позовної заяви подружні стосунки не склались через різні погляди на життя, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, зникло почуття довіри та любові. З початку 2025 року подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде. Позивач зазначає, що сім?я розпалась остаточно, стосунки між подружжям носять негативний характер, подальше збереження шлюбу та примирення є неможливим, через що шлюб є формальним, а тому перебування у такому шлюбі суперечить інтересам позивача. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявив, у строк, визначений ст.278 ЦПК України відзив у справі не подав. Клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08 січня 1998 року, згідно із яким цього ж числа зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Ремчицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, зроблено актовий запис №1. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям існували непорозуміння, які стали підставою для припинення стосунків. Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має двох неповнолітніх дітей, що встановлено із змісту позовної заяви та підтверджено копіями свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 28 квітня 2009 року) та [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 20 червня 2012 року). Однак, жодна із сторін не клопотала про надання строку на примирення. Таким чином, враховуючи наведене вище, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, обставини, вказані позивачем в позовній заяві, з огляду на тривалість часу, протягом якого між сторонами існують непорозуміння (відповідно до змісту позовної заяви подружжя біля року стосунків не підтримує), суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат, оплата яких у сумі 1211 грн. 50 коп. документально підтверджується квитанцією №38 від 03 грудня 2025 року. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved