Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі ТОВ «Глобал Спліт») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 25 червня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0233/82/91874122. Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав відповідачу кредитний ліміт на суму 12 000,00 грн, а відповідач зобов`язалась повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-31-F, згідно умов якого ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/0233/82/91874122. 23 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги № 23-06/21-F, згідно умов якого ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 010/0233/82/91874122 від 25 червня 2019 року. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 16 вересня 2025 року у позичальника утворилась загальна сума заборгованості за договором № 010/0233/82/91874122 від 25 червня 2019 року у розмірі 22 209,92 грн, яка складається з: загальної заборгованості станом на 18 липня 2025 року - 21 196,87 грн, з яких: основна заборгованість 11 966,85 грн та заборгованість по відсоткам 9 230,02 грн; 1 013,05 грн, яка складається з суми боргу із урахуванням 3% річних - 239,99 грн та убитку від інфляції - 773,06 грн. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у зазначеному вище розмірі та судовий збір. 16 грудня 2025 року представник відповідача [PERSON] подав до суду в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву. Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом строків позовної давності. Окремо у відзиві представник вказав на відсутність у матеріалах справи відомостей про те, що [PERSON] мала будь-які договірні відносини з АТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на час укладення договорів відступлення прав вимоги, а також докази того, шо право вимоги за кредитним договором було набуто позивачем у встановленому законом порядку. Також представник відповідача не погоджується із розміром заборгованості за кредитним договором, вказує на те, що заявлена позивачем сума у розмірі 22 209,92 грн є безпідставною, оскільки не підтверджується жодним належним та допустимим доказом. 14 січня 2026 року від представника позивача в системі «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, у яких останній, заперечуючи аргументи сторони відповідача, вказує на відсутність будь-яких правових підстав для заявлення вимог щодо застосування строків позовної давності, покликаючись при цьому на положення п. 12 та 19 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України, згідно яких під час дії карантину строк позовної давності у три роки був продовжений на весь час дії карантину, тобто до 30 червня 2023 року, а у період дії воєнного стану в Україні - зупинений на строк дії такого стану. Представник вважає, що строк позовної давності не міг сплинути і його початком слід вважати 04 вересня 2025 року, коли згідно Закону № 4434-ІХ відбулося відновлення перебігу строку позовної давності в Україні. Представник позивача висловив незгоду і щодо решти агрументів сторони відповідача, вказавши на те, що особистий підпис відповідача у договорі підтверджує факт укладення нею такого договору, а внесення нею оплати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вказує на те, що остання визнала наявну в неї заборгованість, окрім того в матеріалах справи наявні документи, що підтверджують факт передачі права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «Глобал Спліт», якими є копії договорів про відступлення прав вимоги, додатки до цих договорів, якими є реєстри боржників, та копії платіжних документів про сплату новим кредитором вартості обумовленої ціни продажу, а заборгованість в розмірі 22 209,92 грн нарахована правомірно та підлягає стягненню. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник, будучи належним чином повідомленими про час, місце та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Процесуальні дії у справі 17 жовтня 2025 року - позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 13 січня 2026 року - задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що на підставі заяви від 25 червня 2019 року про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0233/82/91874122 [PERSON] отримала від АТ «Райффайзен Банк Аваль» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п. 1.3 -1.5 Заяви максимальний ліміт кредиту складає 500 000,00 грн в межах якого встановлюється поточний кредитний ліміт, розмір поточного кредитного ліміту складає 12 000,00 грн, строк кредиту становить 48 місяців. Пунктом 1.6 Заяви передбачено, що проценти (за користування кредитом), в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована 45% річних, процентна ставка за користування сумою кредиту «Оплата частинами» - 0,0001% річних. Пунктом 4 Заяви передбачено зміну умов кредитування «Кредитна картка» на умовах «Оплата частинами». Пунктом 5 Заяви передбачено порядок страхування життя, здоров`я та працездатності клієнта. Заява підписана [PERSON] особистим підписом. Такі ж умови стосовно суми кредиту, строку кредиту, інформації щодо реальної річної процентної ставки, порядок повернення кредиту, основні умови кредитування, доведенні до відома [PERSON] у підписаному нею 25 червня 2019 року паспорті споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка». Окрім того, відповідач підписала заяву № 010/0233/82/91874122 на приєднання до договору добровільного страхування життя від 25 червня 2019 року. В матеріалах справи містяться Правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», редакція набула чинності 25 травня 2019 року. Як убачається із розрахунку заборгованості по картковому кредиту, проведеного АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованість відповідача станом на 24 червня 2021 року становила 12 394,62 грн, з яких: 11 964,37 грн - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 0,00 - грн заборгованість за недозволеним овердрафтом, 430,25 грн - заборгованість за відсотками, 0,00 грн - заборгованість по штрафу. 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-31-F, відповідно до якого первісний кредитор передав новому кредитору за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах боржників. За цим договором здійснюється відступлення прав вимоги щодо портфелів заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у додатку 1 до Договору. До договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F укладені додаткові угоди № 1, № 2, № 5, згідно з якими продовжено термін передачі документації та дію договору до 09 квітня 2022 року, однак у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором. Відповідно до наданої копії платіжної інструкції № 628 від 23 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» сплачено АТ «Райффайзен Банк Аваль» грошові кошти у сумі 2 774 965,49 грн. Згідно із Реєстром боржників від 25 червня 2021 року до договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09 квітня 2020 року та витягом з нього загальна заборгованість [PERSON] за договором № 010/0233/82/91874122 становить 12 394,62 грн, яка складається з: 11 966,85 грн - основна заборгованість, 427,77 грн - заборгованість за відсотками. 23 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір відступлення права вимоги № 23-06/21-F, відповідно до якого сторони обумовили, що первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. 25 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Глобал Спліт» підписали додаткову угоду № 1 до договору відступлення права вимоги № 23-06/21-F від 25 червня 2021 року, якою погодили його предмет та порядок розрахунків у новій редакції, зокрема погодили, що: «2.2. За цим договором здійснюється відступлення прав вимоги щодо портфелю заборгованості, сформованого у відповідності до критеріїв, визначених у додатку 1 до Договору у межах загальної суми заборгованості (без урахування пені) 20 768 493,57 грн». ТОВ «Глобал Спліт» здійснило сплату ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» за договором про відступлення права вимоги № 23-06/21-F від 23 червня 2021 року, про що свідчать відповідні платіжні доручення № 3588 від 23 червня 2021 року, № 3592 від 24 червня 2021 року та № 3623 від 05 липня 2021 року. Згідно із Реєстром боржників від 25 червня 2021 року до договору відступлення права вимоги № 23-06/21-F від 23 червня 2021 року та витягом з нього загальна заборгованість [PERSON] за договором № 010/0233/82/91874122 становить 12 394,62 грн, яка складається з: 11 966,85 грн - основна заборгованість, 427,77 грн - заборгованість за відсотками. У липні 2021 року ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» направлено відповідачу повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором № 23-06/21-F від 23.06.2021 року до ТОВ «Глобал Спліт», яке в свою чергу стало новим кредитором. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим ТОВ «Глобал Спліт», загальна заборгованість [PERSON] за період з 25 червня 2021 року по 25 червня 2023 складає 21 196,87 грн, з яких: 11 966,85 грн - основна заборгованість станом на 18 липня 2025 року, 9 230,02 грн заборгованість по відсоткам станом на 18 липня 2025 року. Як убачається із розрахунку заборгованості із урахуванням 3% річних та індексу інфляції, заборгованість [PERSON] із урахуванням 3% річних за період з 25 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року становить 239,99 грн, убиток від інфляції 773,06 грн. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Щодо обґрунтувань представника відповідача про недоведеність позивачем переходу права вимоги до [PERSON] за кредитним договором, суд зазначає наступне. У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012). Як установлено судом, позивачем надані належні та допустимі докази відступлення йому права вимоги за кредитним договором № 010/0233/82/91874122 від 25 вересня 2019 року, зокрема, копії договір про відступлення права вимоги від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (договір № 114/2-31-F від 09 квітня 2020 року), а потім від ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ТОВ «Глобал Спліт» (договір № 23-06/21-F від 23 червня 2021 року), копії додатків до цих договорів (Реєстрів боржників) та копії платіжних документів про сплату новим кредитором первісному вартості обумовленої ціни продажу. Відповідачем не надано доказів оспорювання вказаних вище договорів про відступлення права вимоги, визнання їх недійсними повністю або частково, тощо; клопотань про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом із наданих позивачем доказів установлено, що 25 червня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0233/82/91874122, відповідно до заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди, яка підписана представником банку та особисто клієнтом [PERSON] . Цього ж числа відповідачем підписано заяву на приєднання до договору добровільного страхування життя. За умовами кредитного договору його сторони погодили, що розмір поточного кредитного ліміту на дату початку кредитування складає - 12 000,00 грн, строк кредиту становить - 48 місяців, починається з дати встановлення поточного ліміту, тобто закінчується 25 червня 2023 року, процентна ставка за користування кредитом - фіксована 45,00% річних На підставі укладеного кредитного договору, АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкрило на ім`я [PERSON] картковий рахунок та надало можливість користуватися кредитними коштами у межах погодженого кредитного ліміту, яка згідно наданого розрахунку заборгованості користувалася кредитними коштами та здійснювала погашення кредиту. Заперечуючи наявність зазначених вище договірних правовідносин, відповідач будь-яких доказів на спростування цього не надала, хоча кожна сторона згідно приписів ст. 12, 81, 89 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами. Доказування не може грунтуватися на припущенням. З долученого розрахунку заборгованості, який складений АТ «Райффайзен Банк Аваль», станом на 24 червня 2021 року, у відповідача існувала заборгованість 12 394,62 грн, з яких: 11 964,37 грн - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 430,25 грн - заборгованість по відсоткам за період з 25 червня 2019 року по 24 червня 2021 року), яка була відступлена позивачу за договорами відступлення прав вимог. Після переходу права вимоги до відповідача позивач відповідно до вимог п. 4.1.9 договору відступлення права вимоги № 23/06/21-F в межа строку дії договору здійснив нарахування відсотків за період з 25 червня 2021 року по 25 червня 2023 року та відповідачу нарахована заборгованість по відсоткам в сумі 10 782, 25 грн (залишок з урахуванням здійснених проплат становить - 9 230,02 грн). Відповідачем будь-яких доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів суду не надала, а також не долучила будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, хоча не була позбавлена можливості надати власний розрахунок з відповідними доказами, проте такими своїми правами не скористалася. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, суд, зважаючи на те, що позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договорами відступлення права вимоги, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та проценти, на що він розраховував при укладенні означених попередньо договорів, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 21 196,87 грн. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо порушення відповідачем умов договору та вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст. 77-79 ЦПК України. Водночас суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 773,06 грн та 3% річних у сумі 239,99 грн, оскільки нарахування таких позивачем здійснено за період з 25 червня 2021 року до 23 лютого 2022 року, тобто в межах строку кредитування, коли до стягнення підлягають проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України, як плати за надання позики (кредиту). Що стосується застосування наслідків пропуску строку позовної давності до заявлених позовних вимог, то слід зазначити таке. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24:00 год 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який Указами Президента України неодноразово продовжувався. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX, який набрав чинності 17 квітня 2022 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Закон України № 4434-ІХ від 14 травня 2025 року «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного України щодо поновлення перебігу позовної давності», яким виключено пункт 19 «Прикінцевих та перехідних положень» щодо призупинення строків позовної давності, набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 04 вересня 2025 року. Таким чином, у період з 02 квітня 2020 року до 04 вересня 2025 року строки позовної давності були зупинені, і звернення позивача з цим позовом 10 жовтня 2025 року вчинено в межах строку позовної давності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволення та до стягнення з відповідача підлягає заборгованість в загальному розмірі 21 196, 87 грн. Розподіл судових витрат Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням частково задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 311,93 грн (3 028 х 0,8 = 2 422,40; 21 196,87 х 100 : 22 209,92 = 95,44 %; 2422,40 х 95,44 % = 2 311,93).

Outcome: partial