Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 183 572 грн. 49 коп., за період з липня 2022 року по серпень 2023 року, згідно виконавчого листа Сарненського районного суду Рівненської області №2-1258 від 30 серпня 2007 року. В обґрунтування заявлених вимог позивачем у позовній заяві вказано, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист №2-1258 від 30 серпня 2007 року, який звернутий до виконання та перебуває на виконанні Олешківського районного відділу ДВС. На момент повноліття дитини борг по аліментам з боку позивача складав 357 700 грн. 95 коп., станом на червень 2020 року сума боргу складала 113 286 грн. 54 коп. Позивач вказує, що ним сплачувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини, однак, частина квитанцій була знищена разом із житлом, що знаходилось на непідконтрольній Україні території. Крім цього, вказує, що з часу відкриття виконавчого провадження, а саме з 02 жовтня 2014 року по 06 серпня 2024 року державним виконавцем не було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Отже, відповідно до змісту позовної заяви позивач не ухилявся від сплати аліментів, сприяв своєчасному повідомленню про своє місце роботи. Однак, [PERSON] вказує, що з 21 червня 2022 року по 25 липня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, отримав поранення, визнаний інвалідом ІІІ групи, а тому за станом здоров`я не може на даний час сплачувати заборгованість по аліментах. З огляду на наведене, позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах у сумі 183 572 грн. 49 коп. за період з липня 2022 року по серпень 2023 року. В судовому засіданні представник позивача заявлені довірителем позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення відповідно до змісту позовної заяви. Крім цього, представник просила врахувати, що позивач є частково непрацездатним. На даний час він працевлаштований не по місцю проживання, через що винаймає житло. Отже, після відрахування аліментів, залишається незначна частина заробітної плати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо вимог [PERSON] , пояснила, що останній має можливість сплатити заборгованість по аліментах, оскільки отримує дохід, просила врахувати, що позивач створив іншу сім`ю, проживає у житлі, належному дружині, із якою мають неповнолітню дитину, яку [PERSON] повністю утримує. Представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору подано письмову заяву, якою представник Олешківського Відділу ДВС просить здійснювати розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Представником позивача заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів. Вказане клопотання судом задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Отже, правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу утримання батьками неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач вказує, що з нього за рішенням суду на користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини. На доведення вказаних обставин позивачем надано суду копію постанови державного виконавця відділу ДВС Цюрупинського районного управління юстиції від 02 жовтня 2014 року, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1258, виданого Сарненським районним судом Рівненської області від 30 серпня 2007 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] (прізвище стягувача в виконавчому провадженні змінено на « [PERSON] », відповідно до постанови старшого державного виконавця від 23 серпня 2018 року) аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наданих позивачем копій його особистих заяв, довідки про розмір заробітної плати позивача за вересень 2018 року січень 2021 року, виданої командиром в/ч [NUMBER] та розрахунків заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів, вбачається, що позивач дійсно був працевлаштований, однак, у період часу з червня 2020 року по серпень 2023 року аліменти на утримання неповнолітньої дитини не сплачував. Станом на 07 лютого 2025 року борг зі сплати аліментів з боку позивача складав 357 700 грн. 95 коп., а станом на 20 жовтня 2025 року 113 286 грн. 54 коп. Частиною 2 статті 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Така норма відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у Постановах від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17 (№ 61-2278св18), від 18 січня 2018 року у справі № 706/136/16-ц, від 25 червня 2018 року у справі № 753/23672/16-ц. Однак, згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак, просить звільнити його від сплати такої заборгованості, з урахуванням стану здоров`я. Із досліджених судом копій військового квитка, виданого на ім`я позивача, посвідчення ветерана війни-учасника бойових дій, пенсійного посвідчення, виданих на [PERSON] , довідок про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України №2352 від 28 лютого 2023 року та №2984 від 17 березня 2023 року, судом встановлено, що останній дійсно приймав участь у заходах, пов`язаних із обороною України, отримав статус учасника бойових дій та має 3 групу інвалідності внаслідок поранення, що додатково доводиться копією довідки до акта огляду МСЕК №185041 від 27 березня 2023 року. Надані суду позивачем копії медичної документації (консультаційний висновок спеціаліста від 05 березня 2024 року, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4422, №2655), доводять, що [PERSON] дійсно проходить періодично лікування, по завершенню якого рекомендовано нагляд спеціалістів, заходи з реабілітації. При вирішенні обґрунтованості заявлених позивачем вимог, судом враховано, що за змістом ч.2 ст.197 СК України боржник може біти звільнений від оплати заборгованості з аліментів, яка виникла через поважну причину, в тому числі, в зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Як підставу для звільнення позивача від оплати заборгованості по аліментам позивач вказує погіршення стану здоров`я. Однак, таке погіршення не є причиною виникнення заборгованості по аліментам, яка виникла до отримання [PERSON] поранення, в той час як останній був працевлаштований та отримував дохід. Отже, жодних перешкод для своєчасної сплати зобов`язань по аліментам позивач на час виникнення заборгованості не мав. Слід також зауважити, що на даний час [PERSON] є працевлаштованим, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати та пенсії, що вбачається із копії пенсійного посвідчення позивача та довідки №5/85 від 06 червня 2023 року, згідно із якою є працевлаштованим у [INFO] з 05 червня 2023 року. Доказів суттєвого погіршення матеріального стану внаслідок захворювання, що унеможливлює оплату заборгованості по аліментам, останнім не надано. Отже, з огляду на наведене, суд вважає позов [PERSON] необгрнутованим, а тому таким, що не підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 18, 180, 197 СК України,

Outcome: dismissed