Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 серпня 2022 року Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізького районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 93 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13 серпня 2022 року. Спільних дітей сторони не мають. В 2023 році відповідач по справі був признаний до лав Збройний Сил України на військову службу. Після отриманого поранення за станом здоров`я був звільнений з військової служби. З моменту його повернення з військової служби відносини між сторонами поступово почали погіршуватися, виникали сварки. Намагаючись зберегти сім`ю сторони декілька разів звертались за допомогою до психолога, але діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, відсутність порозуміння все одне призвели до остаточного припинення стосунків. В жовтні 2025 року відповідач пішов з квартири, де вони разом проживали. Місце його знаходження невідомо. Телефонний зв`язок з відповідачем також втрачений, оскільки номер позивача заблокований. Шлюб між сторонами носить формальний характер, його збереження є недоцільним та перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Тому, представник позивача просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13 серпня 2022 року Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізького районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 93. Представник позивача до початку судового засідання надала заяву, згідно якої просила розглядати справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 13.08.2022 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). У відповідності до положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень. Згідно з ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивачки на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім`я розпалась і існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін. Крім того, суд враховує також факт визнання відповідачем позовних вимог та його бажання розірвати шлюбні відносини з позивачкою. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання від позивача стосовно прізвища не надходило, суд вважає за необхідне залишити останній після розірвання шлюбу прізвище, взяте під час реєстрації шлюбу [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved