Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.01.2025 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн, строком на 168 днів. Дата повернення кредиту 13.07.2025. Відповідач не надавав своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 15150,00 грн (тіло кредиту 5000,00 грн, відсотки 6650,00 грн, 250,00 грн - комісії, додаткової комісії - 750,00 грн та неустойка - 2500,00 грн), яку відповідач добровільно не сплачує. Ухвалою від 18.12.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного прозовного провадження, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відзив не подавався. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в ухваленні заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, відзив не подавала, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково зі слідуючих підстав. 27.01.2025 року між сторонами було укладено кредитний договір №27.01.2025-100000022, відповідно до умов якого: сума кредиту - 5000,00 грн.; строк кредитування 168 днів з дати надання; % ставка «стандарт» 1 % в день, % ставка «економ» - 0,5 % в день протягом перших 7 періодів користуванням кредиту, комісія за надання кредиту 5% та становить 250,00 грн. Графік платежів: встановлюється в заявці, яка є невід`ємною частиною договору та становить 12 платежів: 4 платежі по 950,00 грн, 3 платежі по 350,00 грн, 4 платежі по 350,00 грн, 1 платіж 5350,00 грн. Період сплати, кожні 14 днів (а.с.29-41). Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача [NUMBER] . Згідно п. 4.3 договору днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. договору позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця. Відповідно до п.6.6.2 договору позичальник повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе усі умови договору, свої права та обов`язки та погоджується з ними. Відповідно до п.7.6 договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань з договором кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється в заявці, яка є невідємною частиною оферти. Максимальний розмір неустойки встановлюється законом. Відповідно до п.9.1 у разі несплати Кредиту та/або Процентів та/або Комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.7. кредитного договору. Також Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому заявці. Вказаний договір укладено в електронній формі, підписано одноразовим ідентифікатором, що повністю відповідає вимогам ЗУ «Про електронну комерцію». Ідентифікація позичальника Шаврицького здійснена за допомогою Системи BankID НБУ (а.с.53). Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало кредит відповідачу у розмірі визначеному договором (а.с.23). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Внаслідок несвоєчасних та не в повному обсязі необхідних платежів, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, що має відображення у довідці розрахунку заборгованості за договором , а саме загальна заборгованість 15150,00 грн (5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 6650,00 грн - заборгованість за відсотками, 250,00 комісія за надання, 750,00 комісія за обслуговування, 2500,00 грн - неустойка). Щодо нарахованої позивачем неустойки в сумі 2500,00 грн суд зазначає наступне. Позивач, обгрунтовуючи нарахування неустойки зазначає, що пункт 6.1. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачав, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена поговором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Даний пункт виключено відповідно до Закону України М 3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24.12.2023. В судовому засіданні встановлено, що кредит укладався 27.01.2025 року, тобто норми пункту 6.1. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», які застосовувались до кредитних правовідносин, що існували з 24 лютого 2022 року по 24.12.2023, до даних кредитних правовідносин не застосовуються. Разом з тим, відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено військовий стан, який діє по цей час. Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року та такі нарахування підлягають списанню. Відповідно до ч.2 ст.4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Отже, зазначення у ЦК України про необхідність прийняття інших законів відповідно до цього Кодексу є достатньою підставою вважати, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Подібні висновки викладені в Постанові ВП ВС від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17. За таких обставин, суд застосовує норми ЦК України, зокрема п.18 Прикінцевих та перехідних положень» в частині необхідності списання кредитодавцем нарахованої з 24 лютого 2022 року неустойки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 2500,00 грн задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача 12650,00 (15150,00-2500,00) грн заборгованості за кредитним договором, а саме 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 6650,00 грн - заборгованість за відсотками, 250,00 комісія за надання, 750,00 комісія за обслуговування. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 2022,66 (12650/15150*2422,40)грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial