Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Споживчий центр (далі ТОВ Споживчий центр) 19 травня 2025 року через систему Електронний суд звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 19.04.2024-100003342 від 21 квітня 2024 року у розмірі 15350,00 грн., посилаючись на те, що 21 квітня 2024 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір (оферти) № 19.04.2024-100003342, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 98 днів. ТОВ Споживчий центр свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. У свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 15350,00 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн., за процентами в розмірі 7350,00 грн., комісія в сумі 500,00 грн. та неустойка у розмірі 2500,00 грн.. Просив також стягнути з відповідача судовий збір. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2025 року справу передано на розгляд до Березанського районного суду Миколаївської області за підсудністю. 25 липня 2025 року справа надійшла до Березанського районного суду Миколаївської області. 21 серпня 2025 року суд відкрив провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання декілька разів не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву суду не надав. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи судом встановлено, що 21 квітня 2024 року ТОВ Споживчий центр та відповідач уклали кредитний договір №19.04.2024-100003342 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. Кредитний договір укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією пропозиції укладення кредитного договору (а.с.24-30), копією заявки на укладення кредитного договору від 21 квітня 2024 року (а.с.30-32), підтвердженням укладання кредитного договору (а.с.32-34), інформаційним повідомленням позичальника (а.с.34-35), які підписані одноразовим ідентифікатором Е127 відповідно до коду з смс, яке було відправлене на мобільний телефон відповідача. Умовами договору передбачено, що ТОВ "Споживчий центр" надає відповідачу кредитні кошти в сумі 5000,00 грн. строком на 98 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 27 липня 2024 року (п.2-4 договору); процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1,35% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, розмір процентної ставки не може бути збільшений в односторонньому порядку (п.6 договору); комісія, пов`язана з наданням кредиту, 10% від суми кредиту, що становить 500,00 грн., розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п.7 договору); неустойка у розмірі 50,00 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.13 договору). У договорі зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів за договором: 4731-21ХХ-ХХХХ-7383. На виконання умов договору від 21 квітня 2024 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. шляхом перерахунку на його картку [NUMBER] *83 за допомогою сервісу онлайн платежів LIQPAY, ID платежу 2452622429, що підтверджено квитанцією від 21 квітня 2024 року (а.с.20). Відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за основним боргом - 5000,00 грн., за процентами 7350,00 грн., за комісією -500,00 грн., що вбачається з довідки-розрахунку (а.с.19) та картки субконто Контрагенти (а.с.56-62); позивачем також нараховано неустойку у розмірі 2500,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обов`язок позичальника повернути позикодавцеві, крім позики, проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як встановлено судом, сторони досягли згоди з істотних умов кредитного договору, у тому числі щодо суми кредиту, строків погашення заборгованості, процентної ставки. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача та наданих ним розрахунків заборгованості, які відповідають змісту укладеного сторонами кредитного договору. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн., процентів у розмірі 7350,00 грн. та комісії за надання кредиту у розмірі 500,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення неустойки суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України). Відповідно до п. 13 заявки позичальника до кредитного договору № 19.04.2024-100003342 від 19.04.2024 (кредитної лінії) сторони погодили, що неустойка становить 50,00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Звертаючись до суду із позовом, ТОВ "Споживчий центр" просило стягнути із відповідача, зокрема, неустойку, у розмірі 2500,00 грн.. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки, розрахованої за кредитним договором, укладеним у 2024 році (під час дії воєнного стану), задоволенню не підлягають. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2027,87 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial