Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

І. Суть позовної заяви (стаття 175 ЦПК України) 1.1. Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 51 000 гривень та судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.06.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту «creditkasa.com.ua», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1415-0857 (надалі Кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10 200 гривень; строк кредитування 365 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,50 % в день; стандартна % ставка: 1.50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору. В цей період можливе використання позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою; 1.18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту. Позивач на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 10 200 гривень шляхом перерахування на картковий рахунок [NUMBER] , котрий надано позичальником та міститься в реквізитах договору кредиту. Проте відповідач платежі належним чином не здійснювала у зв`язку з чим, станом на 10.09.2025 року за ним виникла заборгованість у вищезазначеній сумі, яка до теперішнього часу не погашена. ІІ. Суть відзиву на позовну заяву (стаття 178 ЦПК України) 2.1. 26.11.2025 року відповідач [PERSON] направив відзив на позовну заяву, який неодноразово уточнював, та яким вважає позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що за договором № 1415-0857 тіло кредиту становило 10 200 гривень. Водночас, позивач заявляє до стягнення 61 536 гривень 60 копійок, що перевищує фактичний кредит у понад 6 разів. Вказані вимоги є неспівмірними з реальним порушенням зобов`язання та суперечать принципу справедливості. В умовах воєнного стану законодавство та практика Верховного Суду враховують, що боржники можуть тимчасово не мати можливості вчасно виконувати зобов`язання. Нарахування пені та процентів у цей період є явно неспівмірним і непропорційним, що суперечить принципу справедливості та добросовісності. Внаслідок об`єктивних обставин відповідач втратив роботу. Регулярні відключення електроенергії та блекаути істотно ускладнюють процес працевлаштування та належне виконання трудових обов`язків, у зв`язку з чим відповідач об`єктивно позбавлений можливості отримувати достатні фінансові ресурси. Відтак, просив: зменшити або відмовити у стягненні надмірних штрафів, пені та процентів; стягнути суму, максимально наближену до фактичного тіла кредиту (10 200 гривень; врахувати воєнний стан та енергетичні обмеження, що обмежують фінансові можливості відповідача; зменшити або відмовити у стягненні надмірних витрат на адвокатів; надати можливість сплати боргу розстрочкою до 18 місяців). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі 3.1. Ухвалою судді від 25.11.2025 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.51). 3.2. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідач надав клопотання, яким підтримав відзив на позовну заяву, проти задоволення позову заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Також надіслав додаткові пояснення, якими просив залишити без розгляду клопотання про витребування доказів від 26.11.2025 року. VІ. Оцінка та висновки суду 4.1. Частиною 1 ст.2ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 4.2. Згідно із положеннями ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 4.3. При розгляді заявлених вимог, суд виходить з наступних положень національного законодавства, що врегульовують форму укладеного між сторонами спору договору. 4.4. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). 4.5. За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 4.6. Загальні умови виконання зобов`язання визначені ст. 526 ЦК України. 4.7. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4.8. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 4.9. Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 4.10. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 4.11. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. 4.12. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 4.13. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України). 4.14. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року за № 675-VIII (надалі Закон № 675-VIII). 4.15. Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронна комерція це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру 4.16. Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII). 4.17. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. 4.18. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. 4.19. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 4.20. Правила вчинення підпису у сфері електронної комерції визначено ст. 12 Закону № 675-VIII, згідно з якою, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 4.21. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII). 4.22. Нормативне правове врегулювання кредитних правовідносин визначено Главою 71 ЦК України «Позика. Кредит. Банківський вклад». 4.23. За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 4.24. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. 4.25. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 4.26. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 4.27. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України). 4.28. Згідно з ч. 7 ст. 1056-1 ЦК України особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. 4.29. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначенні Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VIII (надалі Закон № 1734-VIII). 4.30. Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону № 1734-VIII визначено поняття договору про споживчий кредит, згідно якого це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. 4.31. Разом з тим, споживчий кредит (кредит) це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону № 1734-VIII). 4.34. Частиною 1 ст. 8 Закону № 1734-VIII визначено, що реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. 4.35. У судовому засіданні встановлено, що 29.06.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту «creditkasa.com.ua», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1415-0857 (надалі Кредитний договір) (а.с.20-41). Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10 200 гривень; строк кредитування 365 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,50 % в день; стандартна % ставка: 1.50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору. В цей період можливе використання позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою; 1.18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту. Кредитний договір підписаний одноразовим паролем «А8470» 4.36. Згідно квитанції LiqPay 29.06.2024 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перераховано кошти згідно з договором № 1415-0857 від 29.06.2024 року в сумі 10 200 гривень. Отримувач: картка/рахунок [NUMBER] *38. 4.37. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором 1415-0857 від 29.06.2024 року, станом на 10.09.2025 року заборгованість [PERSON] становить 61 536 гривень 60 копійок, а саме: заборгованість за тілом кредиту 10 200 гривень, заборгованість за нарахованими процентами 49 806 гривень 60 копійок, заборгованість по комісії за видачу кредиту 1 530 гривень. 4.38. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 10 536 гривень 60 копійок за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 51 000 гривень. 4.39. Частина 1 статті 82 ЦПК України встановлює, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. 4.40. Зі змісту позову, відзиву, додаткових пояснень, наданих в ході судового розгляду слідує, що сторонами визнається обставина укладення Кредитного договору № 1415-0857 від 29.06.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] та отримання відповідачем суми кредиту за цим договором у розмірі 10 200 гривень 00 копійок. 4.41. Принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). 4.42. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про повернення суми тіла кредиту у розмірі 10 200 гривень 00 копійок. 4.43. Згідно з ч. 5 ст.8 Закону № 1734-VIII максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. 4.44. Зміни до вказаної вище статті Закону № 1734-VIII набрали чинності з 24.12.2023 відповідно до Закону України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». 4.45. Враховуючи, що договір між сторонами укладено 05.08.2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 5 ст. 8 Закону № 1734-VIII. 4.46. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону № 1734-VIII умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 4.47. Таким чином, враховуючи, що договір про споживчий кредит № 1415-0857 укладено 29.06.2024 року, тобто після внесення змін до Закону № 1734-VIII, а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки вище 1% на день, є нікчемною в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону № 1734-VIII. 4.48. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що нараховані за цей час проценти мають бути перераховані та зменшені як такі, що нараховані всупереч вимогам закону. 4.49. Заборгованість за процентами за укладеним між сторонами договором слід розраховувати, виходячи із встановленої ч.5 ст.8 Закону № 1734-VIII максимальної денної процентної ставки в 1% за період з 29.06.2024 року до 30.06.2025 року, з урахуванням строку дії договору. 4.50. Таким чином, сума процентів за користування кредитом, які підлягають стягненню з [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1415-0857 від 29.06.2024 року не може перевищити 37 230 гривень (10 200 гривень * 1 % * 365 днів). 4.51. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року № 1023-XII (надалі Закон № 1023-XII) несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. 4.52. Водночас, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. 4.53. Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. 4.54. У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями. 4.55. Пунктами 1.2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року №39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року №543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23.04.2008 про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди. 4.56. Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору. 4.57. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абз.3 пп.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). 4.58. Також, відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Відповідно до пункту 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. 4.59. Відтак, враховуючи, що заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 37 230 гривень не є співрозмірною сумі кредиту у розмірі 10 200 гривень., суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про те, що необхідно зменшити розмір процентів за вказаним договором до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів, а саме до 10 200 гривень. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 5.1. У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 968 гривень 96 копійок (2 422,40 * 40 / 100).

Outcome: partial