Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

І.Зміст позовних вимог. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , та змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього у частці від доходу на тверду грошову суму у розмірі 8000,00 гривень, починаючи з дня постановлення рішення суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що сторони у період з 11.08.2007 по 11.12.2012 перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачкою. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23.11.2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу відповідач ще кілька разів навідував сина та забирав його за місцем проживання своїх батьків в Ізяславському районі Хмельницької області. Однак, починаючи з 2016 року відповідач участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його життям та станом здоров`я, не відвідує сина за місцем проживання та навчання, телефоном чи через інші засоби зв`язку з дитиною не спілкується, останні кілька років не вітає його з днем народження та не дарує подарунків, що свідчить про те, що [PERSON] самоусунувся від участі у вихованні сина та повністю відсутній у його житті. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.09.2024, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 19.11.2024, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Попереджено останнього про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання сина. Проте, після ухвалення вказаних судових рішень відповідач не змінив свого ставлення до виконання батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , будь-яких дій спрямованих на налагодження відносин із сином не вчиняв, не відвідує та не спілкується з ним, станом здоров`я дитини не цікавиться. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] відповідатиме інтересам дитини. Крім того, позивачка просили змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього у частці від доходу на тверду грошову суму у розмірі 8000,00 гривень, починаючи з дня постановлення рішення суду і до досягнення дитиною повноліття вказуючи на те, що станом на даний час відповідач є приватним підприємцем, займається автомобільними перевезеннями, у тому числі міжнародними, а тому зміна способу стягнення аліментів відповідатиме інтересам дитини. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04.12.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання сторони позивача про виклик свідків. Ухвалою суду від 13.01.2026 прийнято відмову [PERSON] від позову до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач повторно у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав, сторона позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. Інші процесуальні дії у справі не проводилися. ІІІ. Позиції сторін викладені в судовому засіданні. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Пояснила, що з трьохрічного віку син [PERSON] фактично батька не бачив. Починаючи з 2016 року відповідач батьківських обов`язків щодо дитини не виконує, питанням про необхідність продовження сину, якому встановлено діагноз [PERSON] , групи інвалідності не цікавиться. Вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] відповідатиме інтересам дитини. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підтримав, вказуючи на те, що не зважаючи на винесені судами попередження відповідача про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання сина, він такого ставлення не змінив, дитиною не цікавиться, а тому задоволення позовних вимог відповідатиме інтересам дитини. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Власюк І.В. не заперечувала щодо задоволення позовних вимог посилаючись на обставини викладені у висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина. ІІІ. Фактичні обставини у справі встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у період з 11.08.2007 по 21.12.2012 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.12.2012, яке набрало законної сили 21.12.2012. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та на утримання якого батько [PERSON] сплачує аліменти за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23.11.2012, яке набрало законної сили 03.12.2012. Відповідно до заключення лікаря-генетика Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру ім. В.Поліщука від 27.07.2009 [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.06.2025 складеного спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою, разом з матір`ю [PERSON] , вітчимом [PERSON] та малолітнім братом [PERSON] проживає неповнолітній [PERSON] . Згідно вказаного Акту, створені необхідні умови для проживання дитини, стосунки у сім`ї дружні, зі слів [PERSON] біологічний батько [PERSON] участі у його вихованні не приймає. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 16.10.2020, [PERSON] 16.10.2020 зареєструвала шлюб із [PERSON] , і після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.09.2024, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 19.11.2024, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Попереджено останнього про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання сина. Відповідно до інформації наданої Закладами дошкільної освіти, Нетішинської міської ради, Нетішинським центром комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю «МРІЯ», які малолітній [PERSON] відвідував у період до 2017 року, батько дитини [PERSON] участі у виховному та навчальному процесах сина не брав. Як вбачається з інформації директора Нетішинської гімназії «Енергія» Нетішинської міської ради Машук З. за № 02-23/323 від 20.05.2025 та 05.06.2025, за № 02-23/423 протягом навчання [PERSON] у закладі освіти з 01.09.2017 по 26.06.2025 батько дитини не брав участі у виховному та навчальному процесах, не відвідував заклад освіти, не контактував із класним керівником, педагогами чи адміністрацією закладу щодо питань виховання, успішності або поведінки неповнолітнього. Згідно інформації наданої Комунальним некомерційним підприємством Нетішинської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» за № 7 від 20.05.2025 та № 382 від 02.07.2025, на адвокатський запит та запит служби у справах дітей малолітній [PERSON] , [INFO] , жодного разу не звертався на прийом до лікаря-педіатра у супроводі батька. [PERSON] не цікавився станом здоров`я свого сина. 04.06.2025 службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради на адресу [PERSON] направлено лист з вимогою надати пояснення щодо виконання ним батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 02.07.2025 службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради на адресу [PERSON] направлено попередження щодо відповідальності за неналежне виконання ним батьківських обов`язків. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 12.08.2025 за № 12/09-02-03/25, визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається зі змісту висновку [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явився, повідомив, що перебуває за кордоном, не зважаючи на те, що заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосунки із сином [PERSON] не налагодив. Свідок [PERSON] дала суду показання в яких зазначила, що є матір`ю позивачки. Відповідач сином [PERSON] не цікавиться, будь-якої участі у його житті не приймає. Коли онук йшов до першого класу відповідач зателефонував до дочки і сказав, що дитину, зважаючи на його хворобу, потрібно було задали до інтернату, а не оформити на навчання до звичайної школи. Свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, дала суду показання в яких зазначили, що відповідач сином [PERSON] не цікавиться, участі у його вихованні не приймає. Свідок [PERSON] дав суду показання в яких зазначив, що вже вісім років перебуває у сімейних відносинах з позивачкою [PERSON] . Відповідач [PERSON] своїм сином [PERSON] не цікавиться, будь-якої участі у його вихованні бере. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно з ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно роз`яснень даних в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Досліджені судом докази вказують на те, що відповідач [PERSON] тривали час нехтує потребами свого неповнолітнього сина, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує медичного догляду, лікування, не спілкується з ним, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, свідомо уникає зустрічей з дитиною. З часу ухвалення Хмельницьким апеляційним судом постанови (19.11.2024) якою [PERSON] попереджено про необхідність виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання сина, відповідач [PERSON] незважаючи на профілактичну роботу служби у справах дітей, не довів зміну своєї поведінки щодо дитини та прагнення здійснювати належне піклування за сином. Самі по собі заперечення проти позбавлення його батьківських прав, що висловлені у телефонному режимі представникам служби у справах дітей, за відсутності активних дій щодо виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків, не можуть свідчити про інтерес відповідача до дитини та реальне бажання змінити свою поведінку. На підставі вищевикладеного, враховуючи винну поведінку відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, суд приходить до висновку, що останнього слід позбавити батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно вимог ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи позивачем визначено суму понесених судових витрат з яких: 1211,20 гривень витрати понесені на оплату судового збору, 12200,00 гривень витрати на професійну правничу допомогу. Понесення вказаних витрат підтверджується платіжною інструкцією від 30.09.2025 на суму 1211,20 гривень, договором про надання правничої допомоги від 16.05.2025 укладеним між АБ «Волков та Партнери» та [PERSON] , предметом якого є надання правничої допомоги у справі про позбавлення [PERSON] батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів, ордером на надання правничої допомоги адвоката Волкова С.В. від 16.05.2025, актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.01.2026, відповідно до якого сторони погодили факт отримання правничої допомоги загальною вартістю 12200,00 гривень. Зважаючи на задоволення позовних вимог стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень. Що стосується витрат які позивачка понесла на оплату професійної правничої допомоги слід зазначити наступне. Як вбачається з акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.01.2026 вартість правничої допомоги в частині складання позовної заяви про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів склала 3600,00 гривень, з розрахунку 3 год роботи х 1200 гривень (вартість однієї години роботи за умовами договору). Частиною 3 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються. Під час розгляду справи задоволено заяву позивачки [PERSON] про відмову від позову в частині позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів, а тому зважаючи на норми ч.3 ст. 142 ЦПК витрати які позивачка понесла на оплату правової допомоги в частині складання позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів відшкодуванню не підлягають. За таких обстави, суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат які позивачка понесла на оплату правничої допомоги на 1800 гривень (3600 гривень (вартість складання позовної заяви у якій об`єднано дві позовні вимоги)/2), та визначити їх розмір у сумі 10400,00 гривень.

Outcome: approved