Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку мотивує тим, що між позивачем та відповідачем були укладені кредитні договори: -19.09.2022 кредитний договір №2002106032501, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 1000 грн; -17.11.2023 кредитний договір №1023462219, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 20000 грн.; При цьому позивач зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.07.2025 склала: по кредитному договору від 19.09.2022 № 2002106032501 - 1460.95 (одна тисяча чотириста шістдесят гривень 95 копійок) грн., з яких: 982.29 грн. заборгованість за кредитом; 478.66 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 17.11.2023 № 1023462219 - 30073.36 (тридцять тисяч сімдесят три гривні 36 копійок) грн., з яких: 19148.33 грн. заборгованість за кредитом; 1.59 грн. заборгованість процентами; 10923.44 грн. заборгованість за комісією. З урахуванням наведеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у сумі 31534,31 грн, та 2422,40 грн. судових витрат зі сплати судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому в позовній заяві просить проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2022 року [PERSON] звернувся із заявою № 2002106032501 до АТ «ПУМБ», підписавши яку, [PERSON] підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), яка розміщена на сайті банку в повному обсязі, з урахуванням умов надання усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування, а при обранні послуги з укладенням Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує згоду на укладення Договору страхування. Згідно умов цього договору, позивачеві надається кредит в розмірі 1000,00 грн., зі сплатою відсотків, стандартна процентна ставка складає 35,88% річних, реальна річна процентна ставка складає 42,36%. Вказане також підтверджується долученою до справи копією паспорта споживчого кредиту. На виконання умов договору відповідачеві було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт 1000,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою долученою позивачем до позовної заяви. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість відповідача за кредитним договором №2002106032501 від 19.09.2022 року складає 1460.95 (одна тисяча чотириста шістдесят гривень 95 копійок) грн., з яких: 982.29 грн. заборгованість за кредитом, 478.66 грн. заборгованість процентами, 0 грн. заборгованість за комісією. Факт отримання кредитних кошті та користування ними також підтверджується випискою з особового рахунку. Окрім цього встановлено, що 17.11.2023 року [PERSON] звернувся із заявою № 1023462219 до АТ «ПУМБ», підписавши яку підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), яка розміщена на сайті банку в повному обсязі, з урахуванням умов надання усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування, а при обранні послуги з укладенням Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує згоду на укладення Договору страхування. Згідно умов цього договору, позивачеві надається кредит в розмірі 20000,00 грн. на 24 місяці, зі сплатою відсотків 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 2,99%. Спосіб надання Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: банківський переказ на рахунок [NUMBER] в АТ «ПУМБ», Код Отримувача 3197617751, Отримувач Кирита Мирослав Антонович. Вказане також підтверджується долученою до справи копією паспорта споживчого кредиту. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість відповідача за кредитним договором №1023462219 складає 30073.36 (тридцять тисяч сімдесят три гривні 36 копійок) грн., з яких: 19148.33 грн. заборгованість за кредитом; 1.59 грн. заборгованість процентами; 10923.44 грн. заборгованість за комісією. Факт отримання кредитних кошті та користування ними також підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «ПУМБ», а відтак суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь АТ «ПУМБ» судові витрати в сумі 2422.40 гривень судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved