Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

У жовтні 2025 року представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" Білоус Д.В. звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області через систему "Електронний суд" з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 травня 2024 між ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' і [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'', в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1402-7635. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 13000,00 гривень; строк кредитування - 365 днів; базовий період 21 днів; промо-ставка 0,01 % в день; знижена % ставка 1,45 % в день, стандартна % ставка 1,45 % в день. Також Додатковою угодою № 1 від 04.06.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1402-7635 від 31.05.2024 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 7000,00 грн. Умовами кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користування кредитом фіксована та процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди № 1. Зауважив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ 'ПРИВАТБАНК'' про перерахунок коштів від ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' через систему платежів LigPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти. Відповідач не скористався протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. В подальшому, відповідач всупереч умовам кредитного договору, порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 19.09.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 120860,84 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 19988,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 100872,84 грн. разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'', а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 20900,04 грн., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 99960,80 грн. Враховуючи вищевикладене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника [PERSON] не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 19988,00 грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 79972,80 грн., що разом становить 99960,80 грн. та 2422,00 грн. судових витрат. 29 грудня 2025 через систему "Електронний суд" від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідачка зазначила, що у задоволенні позовних вимог позивача просить відмовити, в зв`язку з тим, що договорів з позивачем вона не укладала і не підписувала особисто, можливо цей договір куплений, але їй про це нічого не відомо. Укладення договору було з кредит-каса, за умови відсотків під 0,01 %. Сума кредиту дійсно була 13000,00 грн., за умови договору на місяць під 0,01 % після того, як їй запропонували взяти ще 7000,00 грн., умови договору були змінені вже під інші відсотки, про які вона не була повідомлена. Вся сума кредиту була розбита вже на рік. Вперше відповідачка отримала договір вже при поданні до суду, чому компанія не надіслала договір одразу, або не повідомила про зміну договору, на який вона б однозначно не дала згоду. Також вона не згодна з нарахованими відсотками, не визнає договір достовірним, так як умови були зовсім інші. Відповідачка посилається на те, що не відмовлялася сплатити тіло кредиту, що брала, те й повернула б, за умови,якби компанія пішла їй на зустріч. Під час винесення рішення просила врахувати те, що вона знаходиться у декретній відпустці, не має власного доходу, тому не має можливості сплачувати таку величезну суму (а.с. 86). Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.10.2025 цивільну справу № 539/5532/25 передано до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за підсудністю (а.с. 55). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.11.2025 цивільну справу № 539/5532/25 передано до Великобагачанського районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с. 64-65). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2025 цивільну справу № 539/5532/25 передано на розгляд судді Ячалу Юрію Івановичу (а.с. 74). Ухвалою суду від 23.12.2025 по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 77). В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 84). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 83, 88), заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, направила на адресу суду відзив на позовну заяву. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 233 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 31.05.2024 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1402-7635 продукту "CreditKasa", який разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), додатковою угодою до договору про відкриття кредитної лінії № 1402-7635, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 13000,00 грн., строк кредитування 365 днів, базовий період 21 днів, стандартна процентна ставка 1,45 % за кожен день користування кредитом (а.с. 11-29). Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до п. 3.8. договору, у разі погодження із запропонованими кредитодавцем умовами договору, позичальник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції кредитодавця (акцепт) шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається кредитодавцем позичальнику каналом комунікації, вказаним позичальником в ІТС кредитодавця, в тому числі, але не виключно: з використанням номеру телефона заявника (надсилання смс-повідомлення на такий номер телефону, або надсилання повідомлення з використанням сучасних серверів передачі даних або шляхом здійснення дзвінка та такий номер телефону та повідомлення одноразового ідентифікатора; з використанням адреси електронної пошти заявника, що вважається підписання договору відповідно до ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію". Накладання позичальником електронного підпису у формі одноразового ідентифікатору здійснюється шляхом введення отриманого одноразового паролю у відповідне поле форми на веб сайті кредитодавця (а.с. 12). До договору про відкриття кредитної лінії № 1402-7635 від 31.05.2024 року додано: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту "CreditKasa", що затверджені наказом директора ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" № 51-П від 28.05.2024 року. Інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит, що затверджена наказом директора ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" № 51-П від 28.05.2024 року (а.с. 21-28). 04 червня 2024 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії №1402-7635 від 31.05.2024, відповідно до якої кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 7000,00 грн. Відповідно до Додаткової угоди, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів у розмірі 20000,00 грн. Кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї Додаткової угоди становить 369 календарних днів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування 10855,85 процентів. Орієнтовна загальна вартість кредиту за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування з урахуванням несплачених процентів та несплаченої комісії 125855,20,00 грн. Умови Договору, що не суперечать цій Додатковій угоді, залишаються чинними та Сторони підтверджують свої зобов`язання за ними. Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору (зворотній а.с. 32, а.с. 33). Вказана додаткова угода підписана одноразовим ідентифікатором А5065, який направлений на електронну адресу відповідача. Відповідно до Довідки про перерахування суми кредиту №1402-7635 від 31.05.2024, відповідачу [PERSON] 31.05.2024 було надано грошові кошти у розмірі 13000,00 грн., 04.06.2024 було надано грошові кошти (добор по кредиту) у розмірі 7000,00 грн. (а.с. 35). Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 19.09.2025 відповідач [PERSON] , має заборгованість за кредитним договором № 1402-7635 від 31.05.2024 у загальному розмірі 120860,84 грн., яка складається з: 19988,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 100872,84 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 36-38). Відповідно до Програми лояльності позивач частково списав відповідачу заборгованість за нарахованими процентами в сумі 20900,04 грн., таким чином заборгованість в загальному розмірі становить 99960,80 грн., яка складається з: 19988,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 79972,80 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до ч. 1 ст. 644 ЦК України, якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора яку вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як ст. 625, ст. 1048 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою ст. 625 ст. 1048 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" (зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Отже, суд приходить до висновку, що підписавши кредитний договір та додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, відповідачка [PERSON] підтвердила, що ознайомилася та підтверджує, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил надання кредиту, що свідчить про волю відповідача на укладення такого договору. Доказів, що спростовують висновки суду, стороною відповідача до суду не надано. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю в сумі 99960,80 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривні, відповідно до Закону України ''Про судовий збір''. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 100 відсотків в сумі 2422,40 гривень.

Outcome: approved