Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

15 січня 2026 рокупредставник відповідача за первісним позовом [PERSON] адвокат Машевська Л.А. звернулась із заявою до суду про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яку обгрунтовує наступним. У заяві про ухвалення додаткового рішення суду представник відповідача за первісним позовом [PERSON] просить стягнути з позивача за первісним позовом [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 22 000,00 грн. До заяви додає письмові докази на підтвердження факту понесення [PERSON] зазначених витрат. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] адвокат Таращук О.В. подала до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат, заявлених представником відповідача, мотивуючи тим, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22 000,00 грн не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, співмірності з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю. Просить зменшити розмір таких витрат до 3 000,00 грн. При розгляді заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення суд дійшов такого висновку. Відповідно до положень ч.3 ст.270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Рішенням Нововолинського міського суду від 13 січня 2026 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відмовлено повністю; зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково, у виконавчому провадженні №78570121 від 09.07.2025 з примусового виконання рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 02 червня 2025 року у справі № 165/1481/25 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] на період її навчання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 30 квітня 2025 року до закінчення навчання 30 червня 2027 року, замінено первісного стягувача [PERSON] на стягувача [PERSON] , яка народилась [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; у задоволенні усіх інших позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено; стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 1000 гривень частини сплаченого судового збору (а.с.84-89). При ухваленні судового рішення судом не вирішено питання про стягнення витрат, понесених відповідачем за первісним позовом [PERSON] щодо надання професійної правничої допомоги, оскільки його представником було заявлено, що не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду буде надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та документи на підтвердження здійснених відповідних витрат. На підтвердження витрат, понесених за надання професійної правничої допомоги, заявником надано наступні документи: акт виконаних робіт (наданих послуг) від 15.01.2026 (а.с.101); договір про надання професійної правничої допомоги від 10.10.2025 (а.с.102-104); копії платіжних інструкцій №Р24А5018047010D7681 від 24.10.2025 на суму 7 000,00 грн, №Р24А5197288573D2288 від 05.12.2025 на суму 2 000,00 грн, №Р24А5344789690D2876 від 08.01.2026 на суму 2 000,00 грн, №Р24А5106415204D0695 від 14.11.2025 на суму 9 045,23 грн, №Р24А5368920171D3120 від 13.01.2026 на суму 2 000,00 грн (а.с.106-110). Враховуючи наведене, суд вважає, що надані докази надання професійної правничої допомоги є підставою для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 4-6 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, суд зазначає, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Суд враховує складність справи, час витрачений представником відповідача за первісним позовом у розгляді справи та виходячи із принципів реальності, необхідності та розумності витрат, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника позивача за первісним позовом та зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 7 000,00 грн, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] .

Outcome: approved