Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс", в інтересах якого діє представник Щербань В.С., з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 24.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1413-1865. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" свої зобов`язання за договором виконало вчасно та в повному обсязі, надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 12900 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті строком на 300 днів з базовим періодом 14 днів зі зниженою 1,20 % та стандартною 1,50 % в день ставкою. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула. Станом на 13.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 72343,20 грн., з яких: 12900 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 57508,20 грн. - простроченою заборгованістю за нарахованими процентами та 1935 грн. - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Зазначає, що ТОВ "Укр Кредит Фінанс" було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості у загальній сумі 7843,20 грн. за умови погашення відповідачем решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 64500 гривень. Враховуючи, що заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною, оскільки відповідач належним чинном не виконує свої зобов`язання за кредитним договором з повернення вказаної суми кредиту та нарахованих відсотків, грошові кошти не сплачує, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1413-1865 від 24.06.2024 року в розмірі 64500 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн зі сплати судового збору. Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.12.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористалася, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подала. До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення/досилання з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. У силу п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, особа вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, оскільки повістки направлялися судом за зареєстрованою в установленому законом порядку адресою місця проживання. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 24.06.2024 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію" шляхом обміну електронними повідомленнями, використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1413-1865 продукту "На Все". Відповідно до умов укладеного договору ТОВ "Укр Кредит Фінанс" надає відповідачу кредит у розмірі 12900 гривень, строком на 300 календарних днів, з базовим періодом сплати відсотків 14 календарних днів, зі зниженою 1,20 %, та стандартною 1,50% в день процентною ставкою. Кредит надається відповідачу шляхом безготівкового переказу грошової суми кредиту на банківський рахунок відповідача. Дата повернення (виплати) кредиту 19.04.2025 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. Комісія за видачу кредиту становить 15 % від суми виданого кредиту. (п.4.1,4.2,4.4.,4.6.4.7.4.9.,10.2. Договору). Згідно з п.3.10 договору сторони визнали, що усі документи (в тому числі цей договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно. Сторони підтвердили, що цей договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи цей договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідач підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та правил. Пунктом 12.3, 12.3.1. договору відповідач підтвердив, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та правилами, а також, що отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та статтями 9, 25 Закону України "Про споживче кредитування" на веб-сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансових послуг без нав`язування її придбання. Укладаючи договір сторони узгодили графік платежів (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором), що є додатком до цього договору. Відповідач зобов`язалася повертати кредитодавцю отриманий кредит у останні дні останніх 8 (восьми) базових періодів строку кредитування згідно графіку платежів за договором за зниженою ставкою (Додаток №2 до цього договору), шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого кредиту на банківський рахунок кредитодавця (п.5.1. Договору). Також, відповідач зобов`язалася повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.9 цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах (п.5.2. Договору). Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надало, шляхом безготівкового переказу на банківський (картковий) рахунок, відповідачу кредитні кошти. Відповідач кредитні кошти отримала, що підтверджується довідкою ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про перерахування суми кредиту через платіжний сервіс "LiqPay" (№ платежу :2480431366), а також квитанцією АТ КБ "ПриватБанк" про перерахування на картку клієнта коштів від ТОВ "Укр Кредит Фінанс", згідно якої вбачається, що дійсно на банківську картку, маска картки [NUMBER] за кредитним договором №1413-1865 були зараховані (видані) грошові кошти у розмірі 19000 грн. Вказана платіжна картка зазначена відповідачем у договорі про відкриття кредитної лінії. Відповідач кредитні кошти отримала, скористалася ними, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. З наявного в матеріалах справи детального розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач плату на погашення заборгованості за кредитом (тілом кредиту), відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не вносила, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 13.10.2025 року становить 72343,20 грн., з яких: 12900 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 57508,20 грн. - простроченою заборгованістю за нарахованими процентами та 1935 грн. - простроченою заборгованістю за комісією. Враховуючи програму лояльності розмір заборгованості складає 64500 грн., з яких: 12900 грн. - простроченої заборгованості за кредитом та 51600 грн. - простроченою заборгованістю за нарахованими процентами. Факт укладання договору про відкриття кредитної лінії № 1413-1865 продукту "На Все" та отримання кредиту в розмірі 12900 грн. відповідачем не заперечується. Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи відповідачем не оспорена та не спростована. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Згідно зі ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало її внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами. Крім того, матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що саме відповідачем здійснено дії, спрямовані на укладання договору, а саме відповідач за допомогою веб-сайту товариства ознайомилася з правилами відкриття кредитної лінії, підписала їх, з введенням коду підтвердження "А8313", який є одноразовим ідентифікатором, підписала кредитний договір із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому їй були перераховані кошти у розмірі, встановленому договором. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма істотними умовами договору та що їй надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. При цьому, суд звертає увагу, що без входу відповідача на офіційний сайт ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та здійснення нею певного алгоритму дій, необхідного для отримання кредиту, спірний кредитний договір не було б укладено. Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч.1,2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом Украiни "Про електронну комерцію" та Законом України "Про споживче кредитування". Згідно зі ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до п.5,6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Положеннями ч.2 ст.639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору на таких умовах шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1,2 ст. 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України). Спірний договір укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом використання відповідачем одноразових ідентифікаторів. З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеним договором позивач виконав своєчасно та повністю, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі. Відповідач кредитні кошти отримала, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала та не сплатила грошові кошти для погашення кредитної заборгованості. Доказів на спростування доводів позивача, а також щодо розміру утвореної заборгованості до суду не надала. Вказаний договір (окрема умова договору) у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнавався, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, уклавши з позивачем кредитний договір, користуючись наданими їй кредитними коштами та достовірно знаючи про умови кредитування, порушила умови кредитного договору щодо своєчасного повернення коштів. Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, вимога позивача, щодо стягнення заборгованості за а договором про відкриття кредитної лінії № 1413-1865 продукту "На Все" від 24.06.2024 року є правомірною. Водночас суд відхиляє доводи позивача щодо правомірності нарахування та стягнення за вказаним договором відсотків у заявленому розмірі з огляду на наступне. 22.11.2023 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", яким внесено зміни та доповнення до Закону України "Про споживче кредитування". Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року. Зокрема. ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Згідно п.2 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом. Оскільки договір про відкриття кредитної лінії № 1413-1865 продукту "На Все" був укладений 24.06.2024 року, враховуючи внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", зміни та доповнення до Закону України "Про споживче кредитування" максимальна денна процентна ставка за кредитом для відповідача не могла перевищувати 1%. Положення ч. 5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" не вказують на недійсність або нікчемність умов договору кредитної лінії, яким передбачаються умови про нарахування кредитором процентів за користування кредитом в розмірі, що перевищує максимальний розмір денної процентної ставки (1%). Вказаною нормою установлено обмеження щодо розміру процентів за користування кредитом, який може нараховуватися кредитором за договором, з метою захисту прав споживача від надмірного фінансового навантаження. При визначені розміру відсотків суд враховує положення п. 17 Розділу ІV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування", якими визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % та протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 року - денна ставка не більше 1,5% та з 21.08.2024 року - денна ставка не більше 1%. З розрахунку заборгованості вбачається, що у період з 24.06.2024 по 07.07.2024 року нарахування відсотків здійснювалося за зниженою процентною ставкою та у період з 08.07.2024 по 20.08.2024 року за стандартною (денною) процентною ставкою, на загальну суму 10681,20 грн., у погодженому сторонами розмірі, як то передбачено п.4.4.,4.6,10.2. договору. Вказані розміри узгоджується з положеннями п. 17 Розділу ІV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування", отже такі підлягають стягненню з відповідача у заявленому розмірі. Однак, починаючи з 21.08.2024 року по 19.04.2025 року позикодавець неправомірно нараховував відсотки за процентною ставкою, що перевищує максимально можливий розмір відсоткової ставки, встановленої законом, а тому відсутні підстави для стягнення їх в заявленому розмірі. Визначаючи розмір заборгованості за процентами у період з 21.08.2024 року по 19.04.2025 року, суд враховує, що сторонами кредитний договір укладений після набрання Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" чинності, яким введено поетапне зменшення розміру денної процентної ставки, внаслідок чого, наведений позивачем розрахунок заборгованості, виходячи із максимальної денної процентної ставки на рівні 1,00 % за період кредитування, є неправильним. Отже, 21.08.2024 року по 19.04.2025 року розмір відсотків не міг перевищувати 1,00 %. За проведеними обчисленнями, виходячи з розміру денної процентної ставки 1,00 % судом встановлено, що за період з 21.08.2024 по 19.04.2025 року розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 31218 грн. (12900 грн. (сума кредиту) х 242 днів х 1,00% = 31218 грн). З урахуванням наведеного вище, суд доходить висновку, що з заявленої у розмірі 51600 грн. до стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом підлягає лише 41899,20 грн. (10681,20 грн. + 31218 грн.). Загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача за договором про відкриття кредитної лінії № 1413-1865 продукту "На Все" від 24.06.2024 року становить 54799,20 грн., з яких : 12900 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 41899,20 грн. - заборгованість за відсотками. Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати слід розділити на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у у сумі 2058,07 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (84,96 %) з розрахунку: 54799,20 грн. (сума задоволених позовних вимог) * 100% / 64500 грн. (суму заявленої заборгованості) = 84,96 %.

Outcome: partial