Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Діджи фінанс» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.05.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено угоду № 200529569 щодо кредитування - кредитний договір, відповідно до умов якого на умовах повернення, платності, строковості банк надав відповідачці у користування кредитні кошти в розмірі 8 550 грн., а відповідачка зобов`язалась повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. ПАТ «Банк Михайлівський» виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушивла умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та не сплатила відсотки за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором. Таким чином, станом на 08.05.2025 року загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором становить 21 265,77 грн., з яких: 7 034,84 грн. - заборгованість за кредитом; 14 230,93 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того позивачу нарахована сума збитків з урахуванням 3% річних - 1 915,67 грн., сума збитків інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 8 316,53 грн., разом заборгованість становить - 31 497, 97 грн. Ухвалою суду від 02.06.2025 року, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідачка на адресу суду направила заяву, в якій вона зазначила, що у 2016 році відкривала кредитну карту в банку «Михайлівський», на суму 5 000,00 грн., але кошти на її рахунок так і не надійшли, коли вона звернулась в банк «Михайлівський» то їй повідомили про закриття банку та кредиту, і що документи надійдуть на пошту, однак їй нічого не надходило, тому просила закрити провадження по справі за строком давності. Ухвалою суду від 09.10.2025 витребувано докази у ТОВ «Діджи фінанс», а саме чи було здійснено перерахунок на картковий рахунок [PERSON] коштів у розмірі 5 000,00 грн. за укладеною угодою №200529569 від 15.05.2016 року від ПАТ «Михайлівський». 27.10.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення від ТОВ «Діджи фінанс», в яких зазначено, що за текстом документа: заява (оферта) № 200529569. За умовами документа - видана кредитна картка із встановленим кредитним лімітом до 50 000,00 грн та терміном 12 місяців (згідно довідки про умови кредитування…). Видано кредитну картку строк дії - 5 років (згідно розписки про отримання платіжної картки від 15.05.2016). Відповідно до правил користування карткою - картка діє в межах визначеного нею строку. Такий кредитний договір не передбачає щомісячних платежів відповідно графіка, при цьому держатель картки зобов`язаний стежити за витратами коштів для уникнення заборгованості (слід звернути увагу на правову позицію висловлену Верховним судом України у Постанові від 19.03.2014 року (справа № 6-14 цс 14). Факт досягнення згоди між сторонами стосовно всіх умов кредитного договору, з якими відповідачка була попередньо ознайомлена, підтверджується підписанням кредитного договору та додатків, отже сторони дійшли згоди стосовно всіх його умов. Так, [PERSON] отримала кредитну картку у користування. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив позовні вимоги задовольнити, розглядати справу без його участі. Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, однак в своїх заявах повідомляла що вона знаходиться за кордоном, та не зможе бути присутньої у судових засіданнях. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено угоду № 200529569 щодо кредитування - кредитний договір, відповідно до умов якого на умовах повернення, платності, строковості банк надав відповідачці у користування кредитні кошти в розмірі 8 550 грн., а відповідачка зобов`язалась повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.(а.с.33). Згідно із загальними умовами кредитування, визначеними у довідці про умови кредитування: мета кредиту - на споживчі потреби, форма кредитування - у формі відновлювальної кредитної лінії; сума кредиту (розмір кредитного ліміту) - до 50 000 грн. строк кредиту - 12 місяців, тип процентної ставки - фіксована, процентна ставка за кредитом (річних) у грн - 58,8% нараховується на залишок заборгованості по кредиту (а.с. зворот.35). Факт укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] також підтверджується підписанням 15.05.2016 року відповідачкою наступних документів: анкети №2805300 (а.с.зворот.33), довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту (а.с. зворот.35), договору добровільного страхування життя (а.с. зворот.37-38). Згідно з платіжним дорученням від 09.07.2020 №25 ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало ПАТ «Банк Михайлівський» вартість придбаного лоту у розмірі 5 307 308,39 грн (а.с. 16). 20.07.2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (а.с.14-15). Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16 апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/11298/16 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 №1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 №1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 №1 і №2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього (а.с.17-28). Із наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку заборгованості слідує, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем, як правонаступником банку, становить 31 497,97 грн, з яких: 21 265,77 грн - сума боргу, 8 316, 53 грн - інфляційне збільшення, 1 915,67 грн - штрафні санкції. Період прострочення грошового зобов`язання 1 097 днів. (а.с.41). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідачка заперечувала щодо отримання коштів, однак ніяких доказів на підтвердження цього не надала, тому суд дійшов висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості в загальній сумі 31 497,97 грн. за кредитним договором такими, що засновані на законі, оскільки позичальниця не виконувала умови договору та має заборгованість, тому повинна відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved