Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 серпня 2025 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати за ним право на 1/2 частку у праві на земельну частку (пай) розміром 9.17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Енгельса с.Василівка Березанського району Миколаївської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК № 0101535, виданого на ім"я [PERSON] Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області 18 липня 1996 року на підставі розпорядження Березанської РДА від 13 червня 1996 року № 135, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 липня 1996 року за № 974, в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач та його сестра [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті їх брата [PERSON] та прийняли спадщину, звернувшись з відповідними заявами до нотаріуса; на день смерті [PERSON] одружений не був, дітей не мав, інший рідний брат спадкодавця, [PERSON] , від прийняття спадщини відмовився. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу та [PERSON] нотаріус відмовив у зв"язку з відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну ділянку та допущену у ньому помилку у прізвищі брата, зазначеному як " [PERSON] ". Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2024 року у справі № 469/1795/24 встановлено факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК № 0101535, виданого Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області 18 липня 1996 року, на підставі розпорядження Березанської РДА від 13 червня 1996 року № 135, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 липня 1996 року за № 974 на ім`я [PERSON] , та визнано за [PERSON] право на частку у праві на земельну частку (пай) розміром 9,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Енгельса с.Василівка Березанського району Миколаївської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК № 0101535, виданого на ім`я [PERSON] Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області 18 липня 1996 року, на підставі розпорядження Березанської РДА від 13 червня 1996 року № 135, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 липня 1996 року за № 974, в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . 16 жовтня 2025 року суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. 13 листопада 2025 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Дорошенко А.В. у судове засідання не з`явились, представник позивача надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представники відповідачів Березанської селищної ради, Миколаївської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у судове засідання декілька разів не з`явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені шляхом направлення повідомлень до особистих електронних кабінетів відповідачів у системі "Електронний суд", причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не надали. Третя особа [PERSON] у судове засідання декілька разів не з`явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно із ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду (в цивільних, господарських або адміністративних справах), що набрало законної сили, не потребують доказування при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2024 року у цивільній справі № 469/1795/23 за позовом [PERSON] до Березанської селищної ради Миколаївської області, Миколаївської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, третя особа [PERSON] , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом встановлено факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК № 0101535, виданого Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області 18 липня 1996 року, на підставі розпорядження Березанської РДА від 13 червня 1996 року № 135, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 липня 1996 року за № 974 на ім`я [PERSON] , та визнано за [PERSON] право на частку у праві на земельну частку (пай) розміром 9,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Енгельса с.Василівка Березанського району Миколаївської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК № 0101535, виданого на ім`я [PERSON] Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області 18 липня 1996 року, на підставі розпорядження Березанської РДА від 13 червня 1996 року № 135, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 липня 1996 року за № 974, в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.37-40). Вказаним рішенням суду також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою спадкодавця [PERSON] , і тому відповідно до ст.1262 ЦК України є спадкоємцями померлого за законом другої черги та в установлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини; інший спадкоємець - брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідну заяву; спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. Вказані обставини також підтверджені матеріалами спадкової справи №59/2015 до майна померлого [PERSON] , заведеної 26 листопада 2015 року приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. (а.с.55-74), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.13), копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК № 0101535 (а.с.14), повідомленням органу місцевого самоврядування про місце проживання спадкодавця (а.с.30-35). З довідки Березанської селищної ради вбачається, що земельна ділянка (невитребуваний пай) розміром 9,17 в умовних кадастрових гектарах за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія МК № 0101535 від 18 липня 1996 року, виданим [PERSON] , з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Березанської селишної ради Миколаївського району Миколаївської області (Василівський старостинський округ) та належала до земель колишнього КСП ім. Енгельса (а.с.41). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року , Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР . У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як зазначено у постановах Верховного Суду від 26 листопада 2018 року в справі № 392/1660/16-ц, провадження № 61-24311св18; від 20 лютого 2020 року в справі № 544/1095/18, провадження № 61-7370св19; від 17 березня 2020 року в справі № 396/1683/18-ц, провадження №61-9879св19; від 24 березня 2020 року в справі № 538/302/19-ц, провадження № 61-16716св19, від 05 грудня 2022 року у справі №278/1593/20 , провадження №61-6013 св 22, під час вирішення спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Пунктом 3.5 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифіката на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, після смерті брата [PERSON] позивачу та третій особі [PERSON] кожному належить право на 1/2 частину спадкового майна. Оскільки позивач та третя особа [PERSON] відповідно до ст.1262 ЦК України є спадкоємцями за законом другої черги в рівних частках, то вважається що вони набули право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України, у тому числі і право на частку у праві на земельну частку (пай) за кожним. Згідно з роз`ясненням приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] , яка складається з права на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) та допущену у ньому помилку у написанні прізвища спадкодавця (а.с.36). Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки позивач не може реалізувати своє право на частку у праві на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування, порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за ним права на частку у праві на земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved