Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 07.08.2018 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Указує, що за час подружнього життя виявилося, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та інші цінності, проявилася несумісність характерів. Зазначає, що подальше спільне життя є неможливим через систематичне домашнє насильство з боку відповідача, що проявляється у регулярних словесних образах та приниженнях, погрозах фізичною розправою, агресивних діях у присутності малолітніх дітей. Вважає збереження шлюбу неможливим, просить строк на примирення не надавати. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Поліхранова Ю. В., подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримала. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які повідомлені про розгляд справи належним чином. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. Між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 07 липня 2018 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 1289, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 0707.2018. З виписки з Реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 20.05.2022, виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану Швейцарської Конфедерації слідує, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 30 квітня 2025 року, сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved