Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

В серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] , треті особи: Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» про звільнення майна з під арешту, в якому просить суд зняти арешт з земельної ділянки, кадастровий номер 3210900000:02:011:0003, накладений постановою державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ТУЮ у Київській області від 14.09.2012 у виконавчому провадженні № 34534711. В обґрунтування позову вказує, що він є власником земельної кадастровий номер 3210900000:02:011:0003, на, яку накладено арешт згідно постанови про арешт майна боржника [PERSON] та оголошено заборону його відчуження від 14.09.2012 року, в рамках виконавчого провадження № 34534711, в якому боржником є [PERSON] . Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, арешт було накладено на все майно [PERSON] в рамках примусового виконання виконавчого листа № 2-п-41/2011 від 20.01.2012 року виданого Ірпінським міським судом Київської області у справі № 2-700/11, про стягнення із [PERSON] на користь ВАТ «УНІКРЕДИТ Банк» заборгованості за договором про іпотечний кредит MRTG-000000007970 від 16.10.2007 року в сумі 1 450 283,79 грн, суми сплаченого судового збору 1700,00 грн та суму витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн. 28.11.2014 року державним виконавцем Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Нижник Т.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Наразі виконавче провадження завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу, а матеріали знищено після закінчення строку зберігання. ВАТ «УніКредит Банк» перебуває в стані припинення, правонаступник відсутній. Однак арешт зі спірної земельної ділянку не знятий, чим порушуються його права, як власника земельної ділянки. Позивач в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять його заяву, в якій він просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.75). Відповідач та третя особа, представник Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву та пояснення, щодо позовних вимог суду не надавали. Представник третьої особи, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», в судове засідання не прибув, через систему « Електронний суд» надав заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити без його участі ( а.с.103). Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивача та відповідача та третіх осіб, за наявних у справі матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер 3210900000:02:011:0003, площею 0,06 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, яка знаходиться в м. Ірпінь, Київської області ( а.с.5-13). Із листа Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області вих. № 31380 від 23.07.2025 року вбачається, що отриманою пошуковою інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що в Ірпінському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження АСВП № 34534711 з примусового виконання виконавчий лист № 2-п-41/2011 від 20.01.2012 виданого Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «УніКредит Банк» заборгованість за договором про іпотечний кредит MRTG-000000007970 від 16.10.2007 року в сумі 1 450283,79 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 1 700,00 грн та суму витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн. 28.11.2014 державним виконавцем Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Нижник Т.В.,

Outcome: approved