Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до [PERSON] , про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації.. Свою позовну вимогу мотивує тим, що Павлоградською окружною прокуратурою встановлено, що за адресою: вул. О. Кошового, 3, м. Тернівка, Дніпропетровської області розташована земельна ділянка сільськогосподарського призначення, кадастровий номер1213500000:01:060:0056, площею 0,12 га. Цільове призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства. Вказана земельна ділянка сформована 06.11.2012 на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок, розробленої ТВФ «Астра» ТОВ. За результатом опрацювання електронної системи Державний реєстр речових прав на нерухоме майно встановлено,що 19.06.2014 за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на вказану вище земельну ділянку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія НАА №364817, виданого 19.06.2014 приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №331. Номер відомостей про речове право 6060793. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 38811912135. Водночас, відповідно до відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Національної кадастрової карти [PERSON] , [INFO] , є громадянкою російської федерації. Паспорт громадянина російської федерації № [NUMBER] , виданий 04.09.2002 відділом внутрішніх справ октябрського округу м. мурманська, російська федерація. Також, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія НАА №364817 від 19.06.2014, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Окружна прокуратура зверталась на адресу Тернівської міської ради з листом №632861вих-25 від 20.05.2025 щодо надання інформації про, зокрема, зареєстрованого місця проживання [PERSON] на території міста Тернівки Дніпропетровської області. Відповідно до листа виконавчого комітету Тернівської міської ради №1470/0/2-25 від 02.06.2025, [PERSON] на території міста Тернівки, Дніпропетровської області, в тому числі за адресою: [ADDRESS] зареєстрованою не значиться. За змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч.2,4 ст.145 Земельного кодексу України, а саме у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Наведені обставини свідчать про те, що громадянка іноземної держави [PERSON] прийнявши 19.06.2014 спадщину у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 1213500000:01:060:0056, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та зареєструвавши право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в порядкування спадкування за заповітом, вимоги закону щодо її відчуження протягом одного року не виконала, що є підставою для припинення його права власності на вказану земельну ділянку шляхом її конфіскації за рішенням суду. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером 1213500000:01:060:0056, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, належить з 19.06.2014 за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на вказану вище земельну ділянку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія НАА №364817, виданого 19.06.2014 приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №331, що є громадянкою російської федерації. Відповідно до відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Національної кадастрової карти [PERSON] , [INFO] , є громадянкою російської федерації. Паспорт громадянина російської федерації № [NUMBER] , виданий 04.09.2002 відділом внутрішніх справ октябрського округу м. мурманська, російська федерація. Також, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія НАА №364817 від 19.06.2014, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа виконавчого комітету Тернівської міської ради №1470/0/2-25 від 02.06.2025, [PERSON] на території міста Тернівки, Дніпропетровської області, в тому числі за адресою: [ADDRESS] зареєстрованою не значиться. У відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України №6.1-12008/6-25 від 11.09.2025 р., за даними відомчої інформаційної системи ДМС, інформацію щодо оформлення паспорта громадянина України, посвідки на тимчасове або постійне проживання на ім`я [PERSON] , [INFO] , не встановлено. Згідно зіст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимогст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями13,14 Конституції України визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками визначаються законами. За змістом положеньст.41 Конституції України, ст.319,321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) визначені і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України,Земельного кодексу України. Відповідно до ч.1, 2ст.38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч.1 ст.39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч.1,2,4 ст.374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Іноземці, особи без громадянства можуть набувати право власності на землю (земельні ділянки) відповідно до закону. Права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Згідно п. а) ч.1ст.80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності. Відповідно до ч. 2ст.81 ЗК України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно ч. 3ст.81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі:придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності;прийняття спадщини. Згідно ч. 4ст.81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до п. дст.140 ЗК України, підставою припинення права власності на земельну ділянку є конфіскація за рішенням суду. Відповідно до ч.1,2ст.145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Разом з тим, відповідно до п. в) ч.1ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Також п.10 ч.1ст.346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Частиною 5ст.41 Конституції України встановлено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.354 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Згідно з ч.4 ст.145 ЗК України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Таким чином, оскільки [PERSON] , [INFO] , будучи громадянкою іноземної держави, в порушення вимог ч.4ст.81 ЗК України, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1213500000:01:060:0056, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] із цільовим призначенням - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, добровільно не відчужила, тому слід припинити її право власності та конфіскувати вказані вище земельні ділянки. На підставіст.141 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то і судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставіст.13,14,41 Конституції України, ч.1, 2 ст.38, ч.1 ст.39 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.354, ст.378, ч.2 ст.373, ч.1,2,4 ст.374, п.10 ч.1 ст.346 ЦК України, ст.80,81, ч.1 ст.145 Земельного кодексу України,

Outcome: approved