Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Виноградський А. П. в інтересах [PERSON] заявив позов до КП «Хмільниккомунсервіс» про зобов`язання списати заборгованість. Короткий виклад позовних вимог [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] , яку 08.05.2025 року продав. Відповідач нарахував заборгованість за послуги управління будинком з листопада 2008 року по червень 2025 у загальному розмірі 25781,83 грн. Позивач заявою від 18.03.2025 звернувся до відповідача про списання заборгованості. Листом від 13.06.2025 відповідач зазначив про можливість списання частини боргу та сплату 13935,51 грн, а листом від 13.06.2025 повідомлено, що списанню підлягає 7518,04 грн. Позивач вважає, що відповідач пропустив строк позовної давності, а тому вимога про сплату боргу порушує права позивача, у зв`язку з цим просить зобов`язати відповідача списати заборгованість за послуги з управління будинком, за вищевказаною квартирою за період з жовтня 2008 року по 31.03.2022 в сумі 17988,13 грн. Рух справи та процесуальні дії Ухвалою суду від 08.07.2025 позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 17.07.2025 до суду надійшов відзив, за змістом котрого представник відповідача вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і списати належить заборгованість у розмірі 7518,04 грн, що виникла за період з жовтня 2008 по березень 2017 включно. Інша сума не підлягає списанню, оскільки постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 на всій території України було введено карантин, а Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 внесені зміни до п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, згідно з якими строки визначені, зокрема у ст. ст. 257, 258 ЦК України продовжено на строк дії карантину. 17.07.2025 до суду надійшла зустрічна позовна заява у якій КП «Хмільниккомунсервіс» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 18012,77 грн. Ухвалою суду від 22.07.2025 зустрічну позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 01.08.2025 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, призначено підготовче засідання. 19.08.2025 адвокат Виноградський А. П. подав відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просить задовольнити первісний позов та списати заборгованість за період з жовтня 2008 по 31.03.2022 у розмірі 17988,13 грн, відмовити у задоволенні зустрічного позову щодо заборгованості з квітня 2017 по квітень 2022 у розмірі 10405,11 грн. Ухвалою суду від 31.10.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Позиція сторін Позивач, представник позивача за первісним позовом у судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про проведення розгляду у їх відсутність. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним у судове засідання не з`явився, представник подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , після перейменування [ADDRESS] (а.с. 5-6). Випискою по абонентському рахунку за цією адресою підтверджено, що з жовтня 2008 по травень 2025 у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 25846,91 грн (а.с.12-13). Рішенням Хмільницької міської ради Вінницької області № 422 від 27.04.2021 КП «Хмільницька житлово-експлуатаційна контора» шляхом приєднання реорганізовано у КП «Хмільниккомунсервіс» (а.с. 32). Рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 341 від 27.08.2021 КП «Хмільниккомунсервіс» визначено управителем будинку 1 Травня, 60 у м. Хмільник (а.с. 32-35). Протоколами зборів співвласників багатоквартирного будинку від 03.04.2024 переглянуто складові послуги на управління будинком, обрано уповноважену особу на підписання договору про надання послуг з управління будинком (а.с. 39-41). 01.07.2024 між КП «Хмільниккомунсервіс» та співвласниками будинку [ADDRESS] укладено договір про надання послуг з управління будинком (а.с. 44-46, 47, 48, 51-52). Наказом КП «Хмільниккомунсервіс» № 84 від 28.06.2024 затверджено тариф на послуги (а.с. 42-43). 18.03.2025 [PERSON] звернувся до КП «Хмільниккомунсервіс» із заявою про списання боргу (а.с. 7). За результатами розгляду цієї заяви КП «Хмільниккомунсервіс» листом повідомив заявника про те, що право вимоги до нього виникло в березні 2019 року, борг з 2008 по березень 2019 року було анульовано (з 25028,57 грн виключено 11093,06 грн), станом на 01.02.2025 залишок заборгованості 13935 грн (а.с.8-10). Листом від 13.06.2025 КП «Хмільниккомунсервіс» повідомлено представника позивача про те, що право вимоги до [PERSON] виникло у квітні 2017 року, сума боргу, яка підлягає списанню 7518,04 грн (а.с. 11). 08.05.2025 року [PERSON] продав квартиру [ADDRESS] (а.с. 14-15). 18.06.2025 [PERSON] звернувся до КП «Хмільниккомунсервіс» із заявою про припинення дії договору про надання комунальних послуг (а.с. 16). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права 30.07.2004 набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, який у п. 5 ч. 3 ст. 20 встановлював, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 32 Закону № 1875 закріплювалось, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII (надалі Закон № 2189) (набрав чинності 10.12.2017) споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2189 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За встановлених судом обставин, [PERSON] з жовтня 2008 року по 08.05.2025 був власником квартири [ADDRESS] . За даною абонентською адресою у період з жовтня 2008 по травень 2025 утворилася заборгованість у розмірі 25846,91 грн за послуги з управління будинком. При цьому з доводів представників сторін зазначених у заявах по суті спору видно, що вони по різному обраховують початок строку позовної давності, зокрема позивач з квітня 2022 року, а відповідач з квітня 2017 року. Оцінюючи вказані доводи суд приймає до уваги наступне. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. До спірних правовідносин підлягає застосуванню загальна позовна давність. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Як видно з вищевказаних норм Законів № № 1875, 2189 нарахування плати за комунальні послуги здійснювалося щомісячно, у цей же строк споживач повинен сплатити ці послуги. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) з 12.03.2020 року на всій території України установлено карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). 02.04.2020 набрав чинності Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX. Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу. Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року. Законом України від 08.11.2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30 січня 2024 року. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду зазначеного в п. 98 постанови від 02.07.2025 у справі № 903/602/24, провадження № 12-19гс25, в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану. З досліджених доказів встановлено, що лист претензію КП «Хмільниккомунсервіс» направив [PERSON] 28.01.2025, а з позовом до суду про стягнення боргу з вимогами про стягнення заборгованості з квітня 2017 року по квітень 2025 року у розмірі 18012,77 грн звернувся 17.07.2025. Оскільки станом на 02 квітня 2020 року позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості не сплила, то перебіг цього строку є зупиненим і дотепер (внаслідок продовження на строк дії карантину та воєнного стану й подальшого зупинення його перебігу на строк дії воєнного стану). За таких обставин звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості, нарахованої за період з квітня 2017 року по квітень 2025 року, тобто без обмеження останніми трьома роками, що передували подачі позову, є обґрунтованим, а тому ці вимоги підлягають задоволенню. Інша заборгованість за період з жовтня 2008 по березень 2017 року підлягає списанню як така, що заявлена поза межами строків позовної давності. Враховуючи вищевикладене, первісний позов підлягає частковому задоволенню, шляхом зобов`язання КП «Хмільниккомунсервіс» списати заборгованість за послуги з управління будинком за період з жовтня 2008 по 01.04.2017 на суму 7518,04 грн, а зустрічний позов підлягає задоволенню повністю. Розподіл судових витрат Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач за первісним позовом звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 506,21 грн (1211,2 грн (сума судового збору, яка підлягає сплаті за заявлену вимогу первісного позову)/17988,13 грн (ціна позову) х 7518,04 грн (розмір позовних вимог, який підлягає до задоволення). Зустрічна позовна заява задоволена повністю, а тому сплачений КП «Хмільниккомунсервіс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з [PERSON] .

Outcome: partial