Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, про оголошення померлим громадянина України, військовослужбовця [PERSON] [INFO] , уродженця м. Броди, РНОКПП [NUMBER] , який загинув під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Днем смерті (загибелі) громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Броди, РНОКПП [NUMBER] , вважати Серебрянське лісництво Кремінської ОТГ Сіверськодонецького району Луганської області. В обґрунтування заяви вказала, що [PERSON] є її сином. [PERSON] був солдатом зарахованим 29.06.2023 року до списків особового складу військової частини [NUMBER] , який прибув для подальшого проходження військової служби з військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) та 04.07.2023 року призначений на посаду помічника гранатометника 2-го стрілецького взводу 2-гої стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] [INFO] . [PERSON] виконував військове завдання на Луганському напрямку м. Кремінне Луганської області. 11.07.2023 року [PERSON] перестав виходити на зв`язок та місце знаходження його не відомо. 14.07.2023 заявниці [PERSON] повідомили, що син зник під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Кремінна та місце його перебування невідоме. 02.08.2023 отримала сповіщення сім`ї № 36 від 02.08.2023 № А/4460, яким повідомлено, що солдат [PERSON] помічник гранатометника 2 відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону в/ч [NUMBER] [INFO] . Під час забезпечення відсічі збройної агресії російської федерації в районі Серебрянського лісу Луганської області вважається зниклим безвісти за особливих обставин з 13.07.2023. Протягом з 13.07.2023 по 24.10.2025 відомостей про [PERSON] немає, останній вважається безвісті зниклим, останки тіла, відповідно до постанови слідчого від 18.04.2024 знаходяться у морзі Броварського районного відділення КОБ СМЕ та батькам не були видані для поховання, оскільки необхідно свідоцтво про смерть, яке може бути видано лише за рішенням суду про оголошення особи військовослужбовця померлим (загиблим). Встановлення факту смерті сина заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть, що в першу чергу дасть можливість забрати останки сина з моргу та з дотриманням всіх християнських звичаїв провести поховання, а також можливості вступу у спадщину що відкривається після смерті та отримання грошової компенсації, що виплачується родинам загиблих військовослужбовців. Зазначені у ст. 46 ЦК України строки сплили, оскільки з дати зникнення безвісти пройшло понад два роки, відтак, наявні підстави для оголошення [PERSON] померлим. 21.11.2025 року ухвалою суду заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. 25.11.2025 року ухвалою суду заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. 17.12.2025 року представник заінтересованої особи Головне управління Національної гвардії України подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що їм відомо, що 13.07.2023 року [PERSON] зник безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в районі Серебрянського лісу поблизу населеного пункту Кремінна Луганської області, іншої інформації немає. 20.01.2026 року від представника заінтересованої особи Бродівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява, у якій представник просить розглядати справу про оголошення особи померлою без участі представника та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не з`явився, заяв по суті справи не подав. Ухвалою суду від 22.01.2026 задоволено клопотання представника заявника про виключення [PERSON] зі складу учасників провадження у зв`язку зі смертю. Представник заявника у судовому засіданні вимоги довірительки підтримала, просила заяву задовольнити. Дослідивши заяву з додатками, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані докази, суд доходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.12.1994 року (а.с.15). Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини [NUMBER] [INFO] від 14.07.2023 №210, встановлено , що помічника гранатометника 2 відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону солдат [PERSON] уважається таким, що зник безвісти під час виконання бойового завдання з 13 липня 2023 року (а.с. 19). До Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості №12023141160000211 від 19.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.07.2023 року (а.с. 18). Відповідно до сповіщення сім`ї №36 від 02.08.2023 року №А/4460 від [INFO] , [PERSON] сповістили, що помічника гранатометника 2 відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону [PERSON] [INFO] під час забезпечення відсічі збройної агресії російської федерації в районі Серебрянського лісу Луганської області вважається зниклим безвісти за особливих обставин з 13 липня 2023 року (а.с.20). Про те, що [PERSON] зник безвісти заявниці підтвердила військова частина [NUMBER] відповіддю від 03.08.2023 № 40/35/9/2-2483/Б-183 на її звернення (а.с. 21) Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20230926-1601 від 26.09.2023 року, підтверджується, що [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зник на території бойових дій (під час воєнних дій). Дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин: 28.08.2023 року (а.с.22). За фактом нещасного випадку (у тому числі поранення), що сталося 13.07.2023 Східним територіальним управлінням Національної гвардії України проведено розслідування. Відповідно до Акта розслідування нещасного випадку від 22.03.2024 (форма Н-5*) вбачаються обставини зникнення [PERSON] в районі Серебрянського лісництва Луганської області, з трьома військовослужбовцями військової частини [NUMBER] [INFO] (а.с.23-26). Відповідно до розділу 3 Акта розслідування нещасного випадку від 22.03.2024 в ході проведення спеціального розслідування щодо обставин зникнення безвісті трьох військовослужбовців, комісія встановила, що на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 07.03.2023 № 198 на витягу з журналу бойових дій № 366 від 11.12.2023 року [NUMBER] стрілецького батальйону 15 полку Націоналдьної гвардії України, старшого сержантаа [PERSON] , солдата [PERSON] та солдата [PERSON] у складі БТГр 15п НГУ було направлено до місця виконання бойового завдання в районі Серебрянського лісу для участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії противника в Луганській області. З пояснень свідків військовослужбовців в/ч [NUMBER] молодшого лейтенанта [PERSON] , старшого сержанта [PERSON] , солдата [PERSON] солдата [PERSON] встановлено, що 13.07.2023 приблизно о 08 год. 00 хв., під час виконання бойового завдання в районі Серебрянського лісництва Луганської області, противником був завданий артилерійський обстріл по позиції перебування захисників України. Після влучення артилерійського снаряду по бліндажу, де знаходились старший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] та солдат [PERSON] дістати тіла загиблих військовослужбовців з зруйнованого бліндажа не вдалося. Провести пошукові дії та здійснити евакуацію загиблих військовослужбовців не було можливим, так як дана територія перебуває під окупацією. Відповідно до висновку комісії викладеному в розділі 6 Акта розслідування нещасного випадку від 22.03.2024 нещасний випадок (у тому числі поранення) із старшим солдатом [PERSON] , солдатом [PERSON] , солдатом [PERSON] ставця в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. З Постанови про ідентифікацію кісткових решток трупа від 18.04.2024 року встановлено, що кісткові рештки трупа невстановленої особи чоловічої статі №542, який повернуто відповідно до порядку передачі та репатріації тіл, визнано як ймовірно кісткові рештки трупа [PERSON] [INFO] (а.с.27). [PERSON] надав для суду заяву від 30.10.2025 року, яка посвідчена нотаріально, уякій стверджує, що [INFO] приблизно о 08 годин 00 хвилин під час виконання бойового завдання в районі Серебрянського лісництва Сіверськодонецького району Луганської області військовими російської федерації був завданий артилерійський обстріл по наших позиціях, які ми тримали на захист України та її кордонів. Приблизно в цей час, я та мої побратими: [PERSON] (позивний «Бор»), [PERSON] (позивний « [PERSON] ») були у бліндажу на своїх бойових позиціях. [PERSON] снаряд ворога влучив у наш бліндаж, я отримав контузію та поранення, зрозумівши що мене засипало, однією рукою почав відкопуватись сам та відкопувати « [PERSON] », який лежав на мені та не подавав ознак життя, я закрив йому очі чорною плівкою з обшивки бліндажу та попрощався з побратимом. Я почав подавати сигнал порятунку сусіднім бліндажам, де перебували на бойових позиціях наші військовослужбовці, які почули мої сигнали та прийшли мені на допомогу, витягнули мене з зруйнованого бліндажу, надавши першу допомогу. Після влучення артилерійського снаряду по бліндажу тіла загиблих військовослужбовців [PERSON] та [PERSON] дістати з зруйнованого бліндажу не вдалося, оскільки був інтенсивний обстріл противником наших позицій. Пізніше я довідався, що провести пошукові дії та здійснити евакуацію тіл загиблих побратимів також не було можливим, через окупацію території де були наші бойові позиції.Даною заявою стверджую, що [PERSON] , [INFO] , солдат 1-го стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] [INFO] 13.07.2023 року загинув під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у районі Серебрянського лісництва Сіверськодонецького району Луганської області» (а.с.31). Відповідно до відповіді Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими №222/кш/34295 від 24.12.2025, повідомлення від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування вказаної особи у полоні, не надходила (а.с. 65). Із відповіді № 291270-2025 від 17.12.2025 (943361) Слідчого управління ГУ НП в Київській області встановлено, що 10.10.2023 в приміщенні моргу Броварського районного відділення КОБ СМЕ проведено огляд кісткових решток невстановленої особи № 542, які ідентифіковано як кісткові рештки трупа [PERSON] , [INFO] (а.с. 66). Таким чином, судом встановлено, що військовослужбовець [PERSON] [INFO] , зник безвісти 13.07.2023 під час виконання бойового завдання, у районі Серебрянського лісництва Сіверськодонецького району Луганської області. Із того часу жодних відомостей про [PERSON] не має. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими, зокрема, показаннями свідків. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст.46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Частиною 3 статті 46 ЦК України визначено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до абз.3 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосовувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Шість місяців, які визначні в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ( на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Такий правовий висновок у своїй постанові виклала Велика Палата Верховного Суду від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22. [PERSON] зник безвісти в районі Серебрянського лісництва Луганської області. Серебрянське лісництво належить до природно-заповідного фонду Луганської області, розташоване у Кремінському районі Луганської області. Відповідно до чинного на час розгляду справи Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, активні бойові дії на території Кремінської територіальної громади відбувалися з 24.02.2022 до 18.04.2022, а з 18.04.2022 територія належить до тимчасово окупованих. [PERSON] зник безвісти під час ведення бойових дій, що підтверджується і обставинами зникнення останнього та іншими наявними у матеріалах справи документами, зокрема, витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20230926-1601 від 26.09.2023, Актом розслідування нещасного випадку від 22.03.2024, Наказом (витягом) № 210 від 14.07.2023, постановою про ідентифікацію кісткових решток трупа від 18.04.2024, а отже ймовірно є особою, що померла, але юридично це не оформлено. Зазначені у ст. 46 ЦК України строки сплили, з дати зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] минуло понад два роки. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. За змістом приписів ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. Відповідно до пункту 8 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. У той же час, до видання уповноваженим органом свідоцтва про смерть військовослужбовця таке право об`єктивно не існує і родичі загиблих не мають можливості звернутись за отриманням одноразової грошової допомоги. Таке право і така можливість виникає виключно після отримання ними свідоцтва про смерть. У даній справі суд враховує інтерес родини, який полягає у припиненні стану невизначеності, можливості офіційно вшанувати пам`ять загиблого військовослужбовця, отримати соціальний захист від держави та вирішити спадкові питання, отже встановлення факту визнання особи померлою для заявника має юридичне значення. Таким чином, суд вважає, що заява про оголошення померлим [PERSON] за вказаних вище обставин підлягає задоволенню. На думку суду, подальше зволікання у визнанні його померлим є невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про оголошення її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved