Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

20 листопада 2025 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання як дружини у розмірі частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що з 21 лютого 2025 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Син проживає разом з матір`ю позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що не має можливості працювати внаслідок догляду за малолітньою дитиною. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно працює, проживає протягом тривалого часу окремо. Посилаючись на ст. 84 СК України, вважає, що вона, як матір дитини відповідача, має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи наведене, позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 лютого 2025 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 21 лютого 2025 року, актовий запис № 71 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30 квітня 2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 228 (а.с. 4). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Позивач та відповідач разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинено. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю позивачем по справі. Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У частині 2 статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, основною обов`язковою умовою для надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку, є існування об`єктивної можливості чоловіка надавати таку допомогу. Враховуючи, що відповідач по справі перебуває у працездатному віці, суд вважає, що відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20 серпня 2021 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 205/6702/21 було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20). Крім того, у провадженні Чечелівського районного суду м. Дніпра знаходиться цивільна справа № 204/12406/25 за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Позивач у позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання як дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення їх дитиною трьох років. Разом з цим, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Однак, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на її утримання як дружини у розмірі заявленому позивачем до стягнення у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач дійсно має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання позивача як дружини до досягнення їх дитиною трьох років у розмірі заявленому позивачем до стягнення 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Отже, з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, беручи до уваги, що з відповідача на користь позивача також будуть стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі частини за всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, та враховуючи наявність у відповідача іншої дитини сина [PERSON] , 2009 року народження, на утримання якого він вже сплачує аліменти у розмрі частини від свого заробітку (доходу) щомісячно, суд вважає, що достатнім, справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів на утримання позивача як дружини буде 1/8 частина від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Згідно приписів ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, підсумовуючи наведене, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, беручи до уваги, що з відповідача на користь позивача будуть стягуватися аліменти на утримання неповнолітньої дитини, та наявність у відповідача на утриманні іншої неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на її утримання як дружини до досягнення їх дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] , у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 20 листопада 2025 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, що на думку суду буде достатнім, необхідним та справедливим розміром стягнення аліментів для утримання дружини з урахуванням встановлених у справі обставин. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, а позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі ст.ст. 75, 79, 80, 81, 84 СК України,

Outcome: partial