Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Акціонерне товариство «Ідея Банк» (надалі за текстом АТ «Ідея Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 68486,12 грн., мотивуючи позовну заяву тим, що з метою реалізації дистанційного укладення договорів, позивачем укладено договір надання послуг №01/01122020 від 01 грудня 2020 року з ТОВ «Мобільний Маркетинг», згідно якого обслуговується короткий номер 3553 та альфа ім`я «IdeaBank». 23 квітня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №1942926 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку. В той же день, між позивачем та [PERSON] було укладено угоду №С-001-299290-24-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (надалі - кредитний договір). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (ОТР-пароль), який був надісланий на номер мобільного телефону (фінансовий номер) відповідача. Етапи підписання кредитного договору зафіксовані у протоколі № №С-001-299290-24-980 від 23.04.2024 та підтверджуються витягом з реєстру SMS-повідомлень, який містить OTP-пароль (код: 3315), використаний для підписання паспорта споживчого кредиту та кредитного договору. Вказані документи були надіслані від імені «IdeaBank» через «Альфа» на фінансовий номер телефону відповідача 0954685106. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надає відповідачу кредит на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків [NUMBER] ), та здійснює платежі відповідача з рахунку (у т. ч. ініційовані відповідачем за допомогою БПК) за рахунок кредиту на суму, що перевищує залишок власних коштів відповідача на рахунку, на умовах повернення, строковості та платності. Процентна ставка за користування кредитом становить 70,8% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і інтернеті), яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному цією угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії угоди 70,8% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 70,8% річних. Максимальний розмір кредитної лінії становить 200000,00 грн. Розмір кредитної лінії на дату укладення угоди становить 50000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання. Натомість відповідач не виконував належним чином умови договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 24.10.2025 року становить 68486,12 грн, з яких: 49984,20 грн прострочений борг, 18501,92 грн прострочені проценти. Зважаючи, що відповідач не виконує умови договору, тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 68486,12 грн та сплачений судовий збір. Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 30.12.2025 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем реєстрації, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач повідомлений про розгляд справи згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань до суду не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639,1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК Українив казано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( у тому числі сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ч. 1ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ). Загальні правила щодо форми договору визначено в ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно п. 2 ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 6 ч.1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 1, 2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України. Судом встановлено, що 01 грудня 2020 року між ТОВ «Мобільний Маркетинг» (Провайдер) та позивачем ТОВ «Ідея Банк» (Субпровайдер) був укладений Договір надання послуг №01/01122020, відповідно до умов якого провайдер зобов`язується від свого імені за дорученням і за рахунок субпровайдера за винагороду надавати послуги із забезпечення доступу користувачів мережі оператора до контенту і контент-послуг субпровайдера на території України. Доступ до контенту/контент-послуг субпровайдера здійснюється по коротких номерах, що знаходяться в користуванні провайдера на підставі договору з оператором. Перелік коротких номерів доступу, а також вартість контенту вказується в додатках до договору (а.с.52 -53). З метою надання банківських послуг АТ «Ідея Банк» розмістило на своєму офіційному сайті www.іdeabank.ua публічну пропозицію АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО) та Правила користування міжнародними платіжними картками АТ «Ідея Банк» (а.с.18-29). 23 квітня 2024 року, з метою отримання банківських послуг, відповідач звернувся до AT «Ідея Банк» та підписав анкету клієнта при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування O.Bank 2.0» № 1030519 від 23.04.2024 року (а.с.38). В той же день за результатами проведення повної дистанційної ідентифікації [PERSON] було ідентифіковано, що підтверджується копіями протоколів перевірки фотографій клієнта та підписів клієнта при проведенні повної дистанційної ідентифікації. (а.с.37, 39-41). 23 квітня 2024 року між позивачем АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір-заява №1942926 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку (а.с.42). 23 квітня 2024 року відповідача було зареєстровано в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування O.Bank 2.0», що підтверджується копією протоколу №1942926 від 23 квітня 2024 року реєстрації/фіксації дій клієнта при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування O.Bank 2.0» (Протокол підписання договору). (а.с.41). Відповідачу наданий також паспорт споживчого кредиту «O CARD ID +» з ЕП клієнта (3315), підписуючи який позичальник підтвердив про отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування; отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором (а.с.48-49). 23 квітня 2024 року між позивачем та відповідачем укладено Угоду №С-001-299290-24-980 про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки. Дану угоду підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (ОТР - пароль) (7378), який був надісланий на номер мобільного телефону (фінансовий номер) відповідача - [NUMBER] , про що свідчить витяг з реєстру СМС-повідомлень за квітень 2024 року до договору надання послуг № 01/01122020 від 01 грудня 2020 року (а.с.51). Вищевказані обставини також підтверджуються протоколом №С-001-299290-24-980 від 23 квітня 2024 року реєстрації/фіксації дій клієнта при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування O.Bank 2.0» (Протокол підписання договору на продукт) (а.с.50). Отже, суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку про доведення укладення кредитного договору між сторонами. При цьому, дії позивача під час вчинення даного електронного правочину, відповідають Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Із умов угоди про відкриття кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки №С-001-299290-24-980 від 24 квітня 2024 року укладеної між сторонами у справі слідує, що клієнт надає заяву про відкриття банківського поточного рахунку для власних потреб у гривні на своє ім`я « [PERSON] » в АТ «Ідея Банк» в рамках продукту О CARD ID+ із оформленням до рахунку електронного платіжного засобу у вигляді банківської платіжної картки (надалі БПК) із підключенням до сервісу «SMS-Банкінг», а банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту О CARD ID+ банківський поточний рахунок IBAN № [NUMBER] у валюті гривня (надалі рахунок), операції за яким можуть здійснюватися з використанням БПК, оформляє до рахунку та надає у користування БПК (п.2 угоди) (а.с.44). Відповідно до п. 3 угоди, банк надає клієнту кредит на споживчі цілі у вигляді відновлюваної кредитної лінії (надалі - кредит) до рахунку та здійснює платежі клієнта з рахунку (у т.ч. ініційовані клієнтом за допомогою БПК) за рахунок кредиту на суму, що перевищує залишок власних коштів клієнта на рахунку, на умовах повернення, строковості та платності. Згідно п. 3.1 угоди, максимальний розмір кредитної лінії становить 200000,00 грн. зі строком дії 12 місяців з автоматичною пролонгацією за умови виконання клієнтом умов угоди та/або за відсутності заперечень з боку сторін щодо пролонгації. Такі заперечення сторони надають одна одній не пізніше 30 календарних днів до дати закінчення строку дії кредитної лінії. Банк повідомляє клієнта про відмову у пролонгації шляхом надсилання SMS-повідомлення на фінансовий номер клієнта (або письмово на адресу проживання клієнта, або у формі електронного документа на електронну пошту клієнта, зазначену в цій угоді). Клієнт повідомляє банк про відмову від пролонгації строку дії кредитного ліміту шляхом письмового звернення до банку. Розмір кредитної лінії у дату укладання угоди, становить 50000,00 грн та може бути змінений в межах максимального розміру за ініціативою банку або клієнта з дотриманням вимог ДКБОФО. Процентна ставка за користування кредитом становить 70,8% річних, яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному цією угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії угоди 70,8% річних. Відповідно до п. 3.3.3. угоди, процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 70,8% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 100,22% річних та орієнтовна загальна вартість кредиту становить 326757,95 грн, які розраховані з наступним припущенням: клієнт використав всю суму кредиту в перший день дії Угоди у спосіб, який передбачає максимальні витрати на отримання коштів кредиту; протягом дії угоди здійснював сплату тільки обов`язкового платежу; залишок заборгованості повністю повернув в останній день дії угоди. Процентна ставка є розміром плати за користування коштами кредитної лінії. Проценти нараховуються за методом «факт-факт» на суму заборгованості (з дня фактичного списання суми операції з рахунку), яка сформована станом на кінець кожного календарного дня та виставляються до сплати в останній робочий день поточного розрахункового періоду. Нарахування процентів припиняється з настанням терміну повернення заборгованості за кредитною лінією. Датою погашення кредиту є дата зарахування коштів на рахунок. Проценти на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту нараховуються за методом «факт-факт» кожного календарного дня на прострочену суму основної заборгованості за кредитною лінією, починаючи з дня, що слідує за датою платежу з повернення кредиту. Проценти за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) нараховуються щоденно за методом «факт-факт» на суму заборгованості, яка виникла станом на кінець календарного дня внаслідок перевищення суми операцій над доступним залишком коштів на рахунку (доступним залишком кредитного ліміту або залишком власних коштів). Згідно з п. 3.5 угоди, повернення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом готівкового або безготівкового поповнення рахунку не пізніше останнього робочого дня платіжного періоду з дотриманням вимог, цієї угоди, чинних тарифів банку та ДКБОФО, які розміщені на сайті банку www.ideabank.ua. Повернення заборгованості може здійснюватись за допомогою розстрочки, згідно з чинними тарифами банку та ДКБОФО. Отже сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 23 квітня 2024 року. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за спірним договором, що підтверджується випискою по рахунку клієнта-фізичної особи №100000-2025/1024, за період з 10.06.2023 року до 24.10.2025 року, відкритого на ім`я відповідача [PERSON] , із змісту якої слідує, що 23.04.2024 року [PERSON] був встановлений АТ «Ідея Банк» кредитний ліміт в розмірі 50000,00 грн, що активно використовувався відповідачем для власних цілей (а.с.54-55). Відповідач станом на дату подання позовної заяви не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань станом на 24.10.2025 року виникла заборгованість за кредитом, розмір якої згідно довідки - розрахунку становить 68486,12 грн, з яких: 49984,2 грн прострочений борг, 18501,92 грн прострочені проценти. Отже заборгованість відповідача становить 68486,12 грн, з яких: 49984,2 грн прострочений борг, 18501,92 грн прострочені проценти. Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих доказів. Відповідач жодних заперечень щодо правильності наведеного розрахунку не надав, як і власного контррозрахунку. Зважаючи на невиконання позичальником своїх зобов`язань права позивача є порушені, існує заборгованість за кредитним договором, в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved