Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

26 серпня 2025 року позивач [PERSON] через свого представника, адвоката Котляревського С.О., звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована на території колишньої Староіванівської сільської ради Охтирського району с. Поділ, що на цей час входить до Охтирської міської територіальної громади, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 00782, який виданий на підставі рішення Староіванівської сільської ради від 01 листопада 1996 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 20 від 17 грудня 1996 року. Оскільки вказану земельну ділянку позивач отримав у власність до початку функціонування державного земельного кадастру в Україні, у відповідності до чинного на той час функціонування державного земельного кадастру в Україні у відповідності до чинного на той час законодавства, кадастровий номер ділянці присвоєно не було. Згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», земельні ділянки право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. В червні 2025 року позивач звернувся до Охтирського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» зі зверненням щодо відновлення меж земельної ділянки, що перебуває у його власності відповідно до державного акту. Однак, 21 липня 2025 року отримав рішення кадастрового реєстратора № РВ-4800104032025 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, так як належна йому земельна ділянка розташована на 92,0193% співпадає з межами земельної ділянки з кадастровим номером 5920388000:06:001:0010. Вказана земельна ділянка з кадастровим номером 5920388000:06:001:0010 була сформована в результаті інвентаризації земель сільськогосподарського призначення Охтирської міської ради, на підставі якої була розроблена ТОВ «Компанія ГЕОНІКС» технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності на території Староіванівського старостинського округу Охтирської міської ради Сумської області (договір №184 від 15 грудня 2021 року/. 10 травня 2025 року Охтирська міська рада прийняла рішення №721-МР «Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, передачу у постійне користування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою». Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру ця земельна ділянка була зареєстрована в ДЗК 14 березня 2023 року. Згідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ділянка з кадастровим номером 5920388000:06:001:0010 зареєстрована 22 травня 2023 року, власником є Охтирська міська рада Охтирського району Сумської області, номер рішення про речове право 50375403; ця земельна ділянка передана в постійне користування КП «Благоустрій» Охтирської міської ради. Таким чином Охтирська міська рада оформила права на земельну ділянку, що накладається на земельну ділянку, належну позивачу на праві власності. Тому просить скасувати реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою № 51101014 від 20 липня 2023 року, суб`єкт права: Комунальне підприємство «Благоустрій» Охтирської міської ради, кадастровий номер земельної ділянки: 5920388000:06:001:0010, реєстраційний номер 2738857959203 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; реєстрацію права власності на земельну ділянку №50375403 від 22 травня 2023 року, суб`єкт права: Охтирська міська рада Охтирського району Сумської області, кадастровий номер земельної ділянки: 5920388000:06:001:0010, реєстраційний номер 2738857959203 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; визнати нечинним рішення Охтирської міської ради від 10 травня 2023року №721-МР « Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, передачу у постійне користування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності сільськогосподарського призначення п. 2 Додатку № 1 щодо земельної ділянки площею 0,8638 га, кадастровий номер 5920388000:06:001:0010, землі сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Охтирської МТГ (колишня Староіванівська сільська рада); скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 5920388000:06:001:0010 в Державному земельному кадастрі. 28 серпня 2025 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання, з викликом сторін. 29 вересня 2025 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового засідання. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Котляревський С.О., позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Охтирської міської ради Сизоненко В.М. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, питання щодо задоволення позовних вимог просить вирішити відповідно до положень чинного законодавства України / а.с. 47-48/. Представник відповідача виконкому Охтирської міської ради в судове засідання не прибув, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради Кучерявенко А. в судове засідання подала заяву про проведення судового розгляду без її участі /а.с. 61/. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання Мурач Д.В. не прибув, подав пояснення (а.с. 36-37), в яких зазначено, що земельна ділянка згідно з даними Державного земельного кадастру з кадастровим номером 5920388000:06:001:0010 була сформована в результаті інвентаризації земель сільськогосподарського призначення Охтирської міської ради на території Староіванівського старостинського округу на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробленою ТОВ «Компанія ГЕОНІКС», була зареєстрована в державному земельному кадастрі 14 березня 2023 року відділом № 6 Управління надання адміністративних послуг головного управління Держгеокадастру у Харківській області. 10 травня 2023 року Охтирською міською радою було прийнято рішення про затвердження вказаної технічної документації з подальшою реєстрацією права власності за Охтирською міською радою та реєстрацією права постійного користування за КП «Благоустрій». Після подання [PERSON] технічної документації на державну реєстрацію земельної ділянки до ДЗК державним кадастровим реєстратором у результаті було надано рішення про відмову у внесенні таких відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що належить [PERSON] , так як вона на 92,0193% співпадає /перетинається/ з межами земельної ділянки з кадастровим номером 5920388000:06:001:0010. Просить розглянути справу без участі представника. Суд з урахуванням думки представника позивача вважає за можливо розглянути справу без участі представників відповідачів, третіх осіб. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вказаний спір виник із земельних правовідносин та зумовлений існуванням двох державних актів на право приватної власності на землю, видані різним особам, при цьому одна з земельних ділянок накладається на іншу. Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, як шляхом визнання угоди недійсною так і шляхом застосування інших заходів, передбачених законом способів. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,13 га, розташована на території колишньої Староіванівської сільської ради Охтирського району, що на даний час входить до Охтирської МТГ, для індивідуального житлового будівництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю CM № 00782, який виданий на підставі рішення Староіванівської сільської ради від 01 листопада 1996 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 20 від 17 грудня 1996. /а.с. 5/. Рішенням № РВ-4800104032025 від 21 липня 2025 року ДП «Центр державного земельного кадастру» було відмовлено [PERSON] у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з таких підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено в протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої ділянки або її частини, та рекомендовано виправити зауваження, привести подані документи вимогам законодавства, подати заяву про державну реєстрацію земельної ділянки повторно /а.с. 6-7/. Відповідно до висновку щодо перевірки електронного документа від 21 липня 2025 року при перевірці відомостей Державного земельного кадастру та інформації, що міститься в документах про земельну ділянку було виявлено відхилення в координатах поворотних точок меж земельної ділянки з ділянкою 5920388000:06:001:0010, площа співпадає на 92,0193%, згідно ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в межах іншої земельної ділянки або її частини / а.с. 8/. Земельна ділянка з кадастровим номером 5920388000:06:001:0010 площею 0,8638 га належить на праві власності Охтирській міській раді, дата державної реєстрації 22 травня 2023 року, номер запису про право 50375403, 20 липня 2023 року зареєстроване речове право на земельну ділянку за № запису 51101014 за Комунальним підприємством «Благоустрій» Охтирської міської ради, що підтверджено інформацією Державного земельного кадастру / а.с. 9/. У листі-відповіді Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 15 серпня 2025 року № 1579/15-25 на адвокатський запит щодо надання інформації підтверджено реєстрацію державного акту на землю за [PERSON] у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування за № 20 від 17 грудня 1996 року, також до відповіді додано ситуаційний план розміщення земельних ділянок в с. Поділ, де під № 14 є земельна ділянка, яка належить [PERSON] / а.с. 10-14/. Зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5920388000:06:001:0010 площею 0,8638, номер запису про інше речове право 51101014 від 20 липня 2023 року державним реєстратором виконавчого комітету Охтирської міської ради Ткаченком Д.О. на підставі рішення органу місцевого самоврядування Охтирської міської ради № 721-МР від 10 травня 2023 року, підстава внесення запису : рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний № 68572470 від 24 липня 2023 року, вид іншого речового права - право постійного користування земельною ділянкою, суб`єкт речового права : Охтирська міська рада, правокористувач: КП «Благоутрій» Охтирської міської ради /а.с. 24/. Рішенням 33 / позачергової/ сесії восьмого скликання Охтирської міської ради від 10 травня 2023 року за № 721-МР «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, передачу у постійне користування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності сільськогосподарського призначення згідно з додатком № 1, а саме п. 2 земельна ділянка площею 0,8638 га з кадастровим номером 5920388000:06:001:0010, землі сільськогосподарського призначення, розташованої на території Староіванівського старостинського округу Охтирської МТГ Охтирського району Сумської області /колишня Староіванівська сільська рада Охтирського району /а.с. 16-20/. ТОВ «КОМПАНІЯ ГЕОНІКС» розробляла технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності на території Староіванівського старостинського округу Охтирської міської ради Сумської області відповідно до договору №184 від 15 грудня 2021 року з додатковою угодою № 2 від 30 грудня 2022 року, замовником якої є Виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області /а.с. 14 зворот/. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2002 року, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Також 01 січня 2013 року набув чинності Закон України Про Державний земельний кадастр (далі Закон), який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру. Ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин ( стаття 6 Закону). Порядок ведення Державного земельного кадастру затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051. Згідно з п. 7 розділу X "Перехідних положень" Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до пункту 2 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, або органу місцевого самоврядування, що затвердив комплексний план просторового розвитку території територіальної громади, генеральний план населеного пункту, детальний план території. Заява також може подаватися особою, якій на підставі рішення Кабінету Міністрів України та відповідного договору було передано у господарське відання об`єкт державної власності, що використовується у процесі провадження діяльності з передачі електричної енергії і транспортування та/або зберігання природного газу, і на замовлення якої була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, у постійне користування зазначеній особі. Державний акт на право власності позивачу було видано в 1996 році за дії Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року № 561-XII. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року № 561-XII, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року № 561-XII, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року № 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Окрім того, згідно з пунктом 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом (що відбулося 01 січня 2013 року), є дійсними. Аналізуючи ці норми, суд дійшов висновку, що [PERSON] набув право власності у 1996 році, тобто до 2004 року, отже належна йому земельна ділянка вважається сформованою незалежно від присвоєння їй кадастрового номера. У червні 2025 року позивач звернувся до Охтирського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» зі зверненням щодо відновлення меж земельної ділянки. Однак на своє звернення 21 липня 2025 року отримав відмову в зв`язку з тим, що належна йому земельна ділянка розташована на 92,0193% в межах земельної ділянки з кадастровим номером 5920388000:06:001:0010. Відповідно до частини 6 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (в редакції на дату державної реєстрації земельної ділянки) знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки. Таким чином відповідачем у справі Охтирською міською радою було незаконно сформовано спірну земельну ділянку і відповідно незаконно здійснено державну реєстрацію, що є підставою для скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до ч.13 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Згідно з ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його ) наявності та припинення таких прав (за їх наявності). Відповідно до п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями. За таких обставин є підстави для задоволення позовних вимог позивача. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. Оскільки відповідач Охтирська міська рада не є розпорядником коштів, то судовий збір слід стягнути з виконавчого комітету Охтирської міської ради. В позовній заяві представник позивача повідомив суд про понесені витрати на правову допомогу в сумі 12000,00 грн /а.с. 2/ та надав в підтвердження цієї суми акт наданих послуг від 25 серпня 2025 року про надані адвокатом Котову І.О. послуг: представництво в цивільній справі про скасування державної реєстрації речових прав та скасування державної реєстрації земельної ділянки та рішення міської ради в процесі 1 інстанції, ціна складає 12000,00 грн, на підставі договору № 47 від 14 серпня 2025 року /а.с. 25/. З матеріалів справи, доданих до позовної заяви, вбачається, що адвокат Котляревський С.О. звертався 14 серпня 2025 року з адвокатським запитом до Охтирської міської ради для надання копій документів, які після їх отримання було надано суду / а.с. 15/. Повноваження адвоката підтверджено копіями: ордера Національної асоціації адвокатів України серії ВІ № 1325863 від 14 серпня 2025 року на надання правничої допомоги Котову І.О. на підставі договору про надання правничої допомоги № 47 від 14 серпня 2025 року в судах України, органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 3076 від 22 жовтня 2019 року / а.с. 26/. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Таким чином, суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04 жовтня 2021 року № 640/8316/20, від 21 жовтня 2021 року у справі №420/4820/19, від 17 січня 2024 року у cправі №910/2158/23. В судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2025 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява [PERSON] на 2-х аркушах /а.с. 1-2/. В підготовчому засіданні представник позивача, адвокат Котляревський С.О., участі не приймав, подав заяву про проведення підготовчого засідання без його участі / а.с. 49/. 15 січня 2026 року адвокат Котляревський С.О. приймав участь в судовому засіданні з 13 год 33 хв до 14 год 02 хв / а.с. 65-67/. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, сума витрат на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн за правничу допомогу є завищеною і неспівмірною з предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved