Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (АТ «ПУМБ») - через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позов ґрунтується на тому, що відповідач, будучи позичальником, не виконав належним чином свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати обов`язкових платежів, унаслідок чого утворилася значна заборгованість. У позові зазначено, що між сторонами існували два кредитні правовідносини: Кредитний договір від 29.07.2013 № 26253019219020, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 50 000 грн., та Кредитний договір від 23.11.2021 № 1002023941701, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 223 425 грн. Позивач наголошує, що всі договори були укладені належним чином, відповідач підписав відповідні документи, погодився з умовами кредитування та взяв на себе обов`язок своєчасно виконувати фінансові зобов`язання. Окремо в позові обґрунтовується право АТ «ПУМБ» бути позивачем: первісним кредитором за договором 2013 року було ПАТ «Банк Ренесанс Капітал»; у 2016 році цей банк припинився шляхом приєднання до АТ «ПУМБ»; АТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та обов`язків, що підтверджується виписками з ЄДР та статутними документами. При цьому зазначається, що згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора не потребує згоди боржника. Позивач вказує, що відповідач: тривалий час не виконує кредитні зобов`язання; допускає прострочення обов`язкових платежів; не погасив заборгованість навіть після направлення письмових вимог (повідомлень). Це, на думку банку, є підставою для дострокового стягнення всієї суми боргу відповідно до норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів». Станом на 09.04.2025 позивач визначив заборгованість у загальному розмірі: 296 159,10 грн, а саме: за договором 2013 року - 91 187,90 грн, (тіло кредиту + проценти); за договором 2021 року - 204 971,20 грн, (тіло кредиту + проценти + комісія). До позову додано детальні розрахунки та банківські виписки. Окремим блоком позивач обґрунтовує законність стягнення комісії, посилаючись на: Закон України «Про споживче кредитування»; умови кредитних договорів; судову практику (зокрема постанову апеляційного суду). Наголошується, що комісії були прямо передбачені договором і погоджені відповідачем. Окрім суми основного боргу, Позивач просить стягнути з Відповідача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 13.08.2025 року позовну заяву до [PERSON] залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам, передбаченим в ст..ст.175-177 ЦПК України. 15.08.2025 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 18.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 20.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою його зареєстрованого місця проживання. Відповідно до положень пунктів 3, 4 ч.8 ст.128 ЦПК та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, провадження № 14-507цс18, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив не надала, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст.280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що між АТ «Перший Украївнський Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено наступні кредитні договори. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] були укладені наступні кредитні договори: - Кредитний договір № 26253019219020 від 29 липня 2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] , відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 50 000 грн. - Кредитний договір № 1002023941701 від 23 листопада 2021 року, укладений між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] , відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 223 425 грн. Судом також встановлено, що ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», у зв`язку з чим АТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та обов`язків первісного кредитора. Факт існування кредитних правовідносин між сторонами, їх зміст, обсяг зобов`язань відповідача, порушення умов договорів та розмір заборгованості підтверджуються наступними доказами. Копія кредитного договору № 26253019219020 від 29.07.2013, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] , яка підтверджує факт надання відповідачу кредитних коштів, визначає істотні умови договору, зокрема суму кредиту, порядок його повернення, розмір процентів та інших платежів. Копія кредитного договору № 1002023941701 від 23.11.2021, укладеного між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] , яка підтверджує виникнення зобов`язань відповідача з повернення кредиту у розмірі 223 425 грн, сплати процентів та комісій відповідно до умов договору. Зазначені документи є належними доказами відповідно до ст.76 ЦПК України та підтверджують виникнення цивільних прав та обов`язків сторін. Платіжні інструкції та документи про видачу кредиту, які підтверджують фактичне перерахування кредитних коштів відповідачу, що свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитними договорами. Виписки про рух коштів по рахунках відповідача, з яких убачається: отримання відповідачем кредитних коштів; здійснення ним окремих платежів у рахунок погашення заборгованості; наявність тривалого прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами. Зазначені виписки підтверджують факт неналежного виконання відповідачем умов кредитних договорів. Розрахунки заборгованості за кожним кредитним договором, складені позивачем, з яких убачається, що станом на 09.04.2025 заборгованість відповідача складає 296 159,10 грн, у тому числі: заборгованість за основною сумою кредиту; заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість за комісіями, передбаченими умовами договорів. Розрахунки заборгованості кореспондуються з банківськими виписками та не спростовані відповідачем. Копії письмових вимог (повідомлень), направлених позивачем відповідачу за адресою його реєстрації, які підтверджують вжиття позивачем заходів щодо досудового врегулювання спору та повідомлення відповідача про наявність заборгованості. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, який підтверджує припинення ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання та перехід усіх прав і обов`язків до АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Витяг зі Статуту АТ «ПУМБ», який підтверджує правовий статус позивача та його повноваження як кредитодавця. Суд дійшов висновку, що надані позивачем докази є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, взаємно узгоджуються між собою та підтверджують наявність у відповідача заборгованості за кредитними договорами, а також правомірність заявлених позовних вимог. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та Відповідачем були належним чином укладені кредитні договори у письмовій формі з дотриманням вимог цивільного законодавства та Закону України «Про споживче кредитування». Істотні умови договорів, зокрема предмет, сума кредиту, строк користування, розмір процентної ставки, комісій та загальна вартість кредиту, були погоджені сторонами, що підтверджується підписаними Відповідачем заявами на приєднання, Паспортами споживчого кредиту та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Судом встановлено, що Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, надавши Відповідачу грошові кошти у визначених договорами розмірах. Водночас Відповідач, у порушення вимог статей 526, 530, 1048, 1054 ЦК України, не виконав обов`язку щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісій, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Розрахунок заборгованості, поданий Позивачем, є обґрунтованим, детальним та відповідає умовам укладених кредитних договорів, а Відповідачем не був спростований. Доказів погашення заборгованості або заперечень щодо правильності її нарахування суду не надано. Суд також приходить до висновку, що нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості здійснено правомірно, оскільки така комісія прямо передбачена умовами кредитних договорів, з якими Відповідач погодився добровільно, та відповідає положенням статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, з Відповідача також підлягає стягненню судовий збір, сплачений Позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved