Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 21 травня 2011 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 170. В обґрунтування позову вказано, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю відповідачем по справі, знаходиться на її утриманні. За час перебування в шлюбі, сімейні відносини між ними не склалися, кожен з них має різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. Спроби врегулювати непорозуміння та суперечності, позитивних результатів не принесли. Вони втратили почуття взаємної любові, поваги один до одного, тривалий час проживають окремо, тобто фактично сім`я припинила своє існування. Позивач прийшов до висновку, що примирення між ними неможливе, а тому розлучення є єдиним виходом, щоб сторони побудували щасливе життя та зберегли нормальні правовідносини. Позивач просив не надавати строк для примирення. Ухвалою судді від 18 грудня 2025 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, просив позов задовольнити та віднести витрати по сплаті судового збору на нього позивача по справі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. В попередній заяві адресованій суду, просила суд не покладати на неї витрати зі сплати судового збору, оскільки це стане надмірним тягарем для неї, як жінки з якою проживає їх син. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 травня 2011 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 170. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , батьками якого вказано сторін по справі (а.с. 8). Позивач стверджує, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, вони тривалий час проживають окремо, спроби примирення є марними. Відповідач у судове засідання не з`явився, в заяві про визнання позову факти викладені в ньому не заперечила. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, вони проживають окремо, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, в своїх заявах суду, жоден з них не висловив бажання збереження шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги викладене, те що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнала і це не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами підлягає розірванню. Судом встановлено, що відповідач при укладенні шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В заяві про розгляд справи за відсутності відповідача, вона не зазначила бажання щодо відновлення їй дошлюбного прізвища, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами, залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». Оскільки позивач просив суд не відшкодовувати понесені ним витрати зі сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved