Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надання послуг з централізованого опалення, в якому просило суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго» 52 153 грн 27 коп. за надані послуги з постачання теплової енергії ( централізоване опалення) за період з жовтня 2019 року по березень 2025 року та судовий збір на суму 3 028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] (далі за текстом відповідач) є споживачем послуг з теплопостачання, а саме послуг з централізованого опалення, які надає Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго» за адресою: [ADDRESS] , відповідно до особового рахунку № [NUMBER] та відповідно несе відповідальність за несплату наданих послуг по теплопостачанню. 29.10.2021 позивач на своєму офіційному веб-сайті опублікував текст типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. З 01.10.2022 облік кількості відпущеної теплової енергії та нарахування за надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії проводилися відповідно до Договору/Правил та затверджених тарифів. За отримання послуги з постачання теплової енергії до 01.10.2022 нарахування позивачем проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 486 від 13.12.2018, яким встановлені одноставкові тарифи на теплову енергію. З 01.10.2022 за отримані послуги з постачання теплової енергії нарахування проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 359 від 23.09.2022. Відповідач не уклав зазначений договір, однак послугу з централізованого опалення (послуга з постачання теплової енергії) отримував. Враховуючи відсутність договору між позивачем та відповідачем, облік кількості відпущеної теплової енергії ведеться відповідно до затверджених Правил та обсягу спожитої у будинку послуги, що визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. Нарахування відображається в особовому рахунку № [NUMBER] (зазначається щомісячно в рахунках на послугу), відкритому для фіксації коштів, що надходять за послуги постачання теплової енергії (централізоване опалення) з урахуванням періоду надання послуг. Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 11 ЦК України, відсутність підписання договору не звільняє відповідача від сплати наданих послуг. Відповідач належним чином не оплачував надані йому послуги з жовтня 2019 по березень 2025 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 52153 грн 27 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 14.10.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Ухвала судді про відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Однак указані документи були повернуті оператором поштового зв`язку до суду 11.11.2025 з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою відсутній. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, який належним чином 11.11.2025 отримав копію ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вищевказаного Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальної послуги згідно із законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст.ст. 67, 68, ст. 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. [PERSON] є споживачем послуг теплопостачання, а саме, послуг з централізованого опалення, які надає Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго», та є власником особового рахунку № [NUMBER] , мешкає у квартирі [ADDRESS] та відповідно несе відповідальність за несплату наданих послуг по теплопостачанню. 29.10.2021 позивач на своєму офіційному веб-сайті опублікував текст типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на відповідача було покладено обов?язок укладення договору з позивачем на надання житлово-комунальних послуг, а саме послуг з централізованого опалення. З проханням укладення договору відповідач не звертався до позивача. З 01.10.2022 облік кількості відпущеної теплової енергії та нарахування за надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії проводилися відповідно до Договору/Правил та затверджених тарифів. На відповідача було покладено обов`язок здійснювати оплату за договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. За отримання послуги з постачання теплової енергії до 01.10.2022 нарахування позивачем проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 486 від 13.12.2018, яким встановлені одноставкові тарифи на теплову енергію. З 01.10.2022 за отримані послуги з постачання теплової енергії нарахування проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 359 від 23.09.2022. Відповідач не уклав зазначений договір, однак послугу з централізованого опалення (послуга з постачання теплової енергії) отримував. Враховуючи відсутність договору між позивачем та відповідачем, облік кількості відпущеної теплової енергії ведеться відповідно до затверджених Правил та обсягу спожитої у будинку послуги, що визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахункового відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Нарахування відображається в особовому рахунку № [NUMBER] (зазначається щомісячно в рахунках на послугу), відкритому для фіксації коштів, що надходять за послуги постачання теплової енергії (централізоване опалення) з урахуванням періоду надання послуг. Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 11 ЦК України, відсутність підписання договору не звільняє відповідача від сплати наданих послуг. Вказаною нормою чинного законодавства передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Стаття 218 ЦК України визначає, що правочин, для якого передбачена обов`язкова письмова форма, але вона не дотримана, вважається недійсним лише тоді, коли це прямо передбачено нормативно-правовими актами. Стосовно договорів про надання житлово-комунальних послуг застереження про недійсність договору у разі недотримання письмової форми немає. Фактично послуги були надані, а ухилення від укладання договору не є підставою для відмови від сплати за спожиту послугу теплопостачання. З моменту надання позивачем послуг із забезпечення тепловою енергією відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач заборгував за послуги з постачання теплової енергії (централізоване опалення) з жовтня 2019 року по березень 2025 рокув сумі 52153 грн 27 коп., що також підтверджується довідкою про нарахування і оплату станом на 07.08.2025. Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач отримує послуги з постачання теплової енергії (централізоване опалення), але всупереч вимогам чинного законодавства від оплати в повному обсязі ухиляється, що сприяє накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг до позивача не звертався, а тому позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved