Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 101498245 від 04.07.2021 у розмірі 30800,00 грн., 2422,40 грн. судового збору та 5000,00 витрат на професійну правничу допомогу. Як на підставу позовних вимог вказано, що 04.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та відповідачем укладено в електронній формі кредитний договір № 101498245, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало позичальнику кредит у сумі 7000,00 грн. ТОВ «МІЛОАН» виконало умови кредитного договору та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000,00 грн. Але відповідач не виконала умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого має заборгованість в розмірі 30800,00 грн., з яких 7000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 23100,00 грн. за відсоткам, 700,00 грн. за комісійними винагородами та 0,00 грн. пенею. 13.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №10Т, на підставі якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 101498245, позичальником по якому є відповідач. Так як відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконує та не погасила заборгованість позивач звернувся до суд з вказаним позовом. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 10.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 04.07.2021 відповідач [PERSON] на сайті tendo.ua створила та заповнила Акету-заяву на кредит №101498245, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефона та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Надала також згоду щодо правил кредитування. Анкета-заява на кредит №101498245,крім іншого, містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви №101498245. Крім того, анкета-заява на кредит містить погоджені умови кредитування, а саме: замовлена сума 8000,00 грн.; замовлений строк - 30 днів; погоджена сума - 7000,00 грн; погоджений строк - 30 днів; комісія за надання - 10,00 % одноразово; ставка процентів 1,00 % за кожен день користування. З договору про споживчий кредит №101498245 від 04.07.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , вбачається, що сторони уклали цей договір на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, на наступних умовах. Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений пунктом 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній пунктом 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором ( пункт 1.1). Сума кредиту становить 7000,00 грн. (пункт 1.2). Кредит надається строком на 30 днів з 04.07.2021 (пункт 1.3). Остаточний день погашення заборгованості 03.08.2021 (пункт 1.4). Комісія за надання кредиту становить 700,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент пільгового періоду (пункт 1.5.1). Проценти за користування кредитом становлять 2100,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2). Тип процентної ставки - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3 цього договору (пункт 1.7). Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору в термінів (дату) вказаний у п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною в п. 1.5.2 в сумі та на умовах, визначених в п.2.3 договору (пункт 2.2.1). Пролонгація строку кредитування визначена пунктом 2.3 кредитного договору. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого пунктом 1.4. договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (пункт 2.4.1). У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості), з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.5.3 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частиною другою статті 625 ЦК України на рівні стандартної ставки, передбаченої пунктом 1.5.3 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця (пункт 4.2). Згідно пункту 6.1 договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Додатками №1 та №2 до кредитного договору є Графік платежів та Паспорт споживчого кредиту № 101498245. На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язання за кредитним договором, позивач надав копію платіжного доручення №29514719 від 04.07.2021 про перерахування на рахунок отримувача [PERSON] , банк отримувача pb, кодбанку MASTERCARD, кредитний рахунок [NUMBER] , коштів в розмірі 7000,00 згідно договору № 101498245. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 101498245, складеного ТОВ «Мілоан», станом на 02.10.2021 загальний борг складає 30800,00 грн., який складається із 7000,00 грн. боргу по тілу кредиту, 23100,00 грн. по відсотках, 700,00 грн. комісії та 0,00 грн. пені. Із розрахунку ТОВ «Мілоан» вбачається, що нарахування відсотків за користування позичальником кредитом здійснено за період з 04.07.2021 по 03.08.2021 за ставкою, визначеною підпунктом 1.5.2 кредитного договору, а після пролонгації на стандартних (базових) умовах, що передбачено підпунктом 2.3.1.2 договору, з 04.08.2021 по 02.10.2021 за ставкою згідно пункту 1.6, що відповідає умовам кредитного договору. Із договору факторингу №10Т від 13.10.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» та , витягу з Додатку до цього договору - реєстру боржників вбачається, що ТОВ «Мілоан» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №101498245 від 04.07.2021 в загальній сумі заборгованості 30800,00 грн. Згідно розрахунку суми заборгованості, який зазначений в позовній заяві, борг відповідача перед ТОВ ««Діджи Фінанс» становить 30800,00 грн., який складається із 7000,00 грн. боргу по тілу кредиту, 23100,00 грн. по відсотках, 700,00 грн. комісії та 0,00 грн. пені. 25.07.2025 ТОВ «Діджи Фінанс» направило на поштову адресу відповідача Вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 101498245 від 04.07.2021, яка станом 25.07.2025 складає 30800,00 грн., в якій також повідомило про відступлення йому прав вимоги за вказаним кредитним договором первісним кредитором. Доказів погашення заборгованості відповідачем матеріали справи не містять. Правове обґрунтування та мотиви суду. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 вищевказаного Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 14.06.2022 у справі №757/40395/20. Згідно статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що між відповідачем та первісним кредитором укладено кредитний договір у формі електронного документу, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якого між його сторонами виникли кредитні правовідносини. Отримання відповідачем грошових коштів в кредит підтверджується платіжним дорученням первісного кредитора, а заборгованість розрахунком позивача, який нічим не спростований, згідно якого розмір заборгованості та її складові відповідають розміру на момент набуття позивачем права вимоги. Так як матеріалами справи не спростовується порушення відповідачем грошових зобов`язань, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредиту та відсоткам, що становить 30100,00 грн. (7000,00 + 23100,00). Стосовно вимоги про стягнення комісії, суд зазначає наступне. Умовами підпункту 1.5.1 пункту 1.5 кредитного договору визначено, що комісія за надання кредиту становить 700,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент пільгового періоду. 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 5 вище зазначених Правил кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил. Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил). Таким чином, така форма витрат, як комісія за надання кредиту, існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Аналізуючи умови кредитного договору від 04.07.2021, суд вважає правомірним встановлення комісії за надання кредиту, так як це передбачено на законодавчому рівні та укладаючи кредитний договір відповідач погодилася на такі умови. Таким чином, так як позивачем доведено набуття права грошової вимоги до відповідача та отримання останньою грошових коштів в кредит і порушення взятих грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 30800,00 грн., яка підтверджена розрахунком позивача і нічим не спростована, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і його задоволення в повному обсязі. Так як позовні вимоги задоволено, на підставі частин першої, другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, яка понесена позивачем в розмірі 5000,00 грн., суд бере до уваги складність справи, перелік наданих послуг, час необхідний для складання позовної заяви у спорі та збирання доказів, а також критерії розумності і співмірності. При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial