Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

У червні 2025 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр»), в інтересах якого діє представник позивача Пархоменко М.А., звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 98800 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 30 серпня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №30.08.2024-100000735, за умовами якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 26000 грн. строком на 210 днів (дата повернення кредиту 27.03.2025 року) зі сплатою фіксованої незмінною процентної ставки у розмірі 1 % за один день користування кредитом, комісії, пов`язаної з наданням кредиту 20% від суми, що дорівнює 5200 грн. та неустойка 260 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Кредитні кошти в розмірі 26000 грн. були перераховані на банківську картку відповідача. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 98800 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 26000 грн.; по процентам в розмірі 54600 грн., комісії в розмірі 5200 грн. та неустойки 13000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ Споживчий центр». Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий центр», який належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явився, згідно змісту позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «Споживчий центр» та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подав. 18 вересня 2025 року відповідач [PERSON] подав до суду довідку №626 від 01 вересня 2025 року, згідно якої зазначено, що старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі та працює у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2025 року клопотання відповідача [PERSON] про доручення доказів повернути без розгляду, у зв?язку з тим, що відповідачем не було виконано вимоги ч.9 ст.83 ЦПК України. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 23 січня 2026 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №30.08.2024-100000735, шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме ТОВ «Споживчий центр» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор E573 на його номер телефону, який він використав. За умовами цього договору [PERSON] надано кредит у розмірі 26000 грн., строком на 210 дні, тобто до 27 березня 2025 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.88% (48156,59 / 26000)/210 х 100%. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 20% від суми Кредиту та дорівнює 5200 грн. Також сторони узгодили, що за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання нараховується неустойка у розмірі 260 грн. Згідно положення п. 3.1. Кредитного договору (далі-Договір) кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Відповідно до п. 4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5457-08ХХ-ХХХХ-1956. Згідно п. 4.3 Договору днем надання Кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу є день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. Свої зобов`язання за Договором ТОВ «Споживчий центр» виконало, а саме 30 серпня 2024 року [PERSON] здійснило перерахунок кредиту у розмірі 26000 грн. Наведені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Статтею 11ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень частини третьої статті 11 Закону України від 03вересня 2015року №675-VIII«Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №675-VIII) слідує,що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій статті 526ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). За змістом статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. [PERSON] підписав цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем «Е573»), направленим товариством на телефонний номер відповідача. При укладанні кредитного договору відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. [PERSON] був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору, однак не виконав грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому заборгованість по договору кредиту в межах строку кредитування підлягає стягненню за рішенням суду. Відповідачем кредитний договір не оспорювався. Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» перерахувало грошові кошти в розмірі 26000 грн., що підтверджується довідкою сервісу онлайн платежів вих. №29-2606 від 26.06.2025 року 30.08.2024 року о 10:50:04 на суму 26000 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 495076714, призначення платежу: видача за договором кредиту №30.08.2024-100000735. Відтак, у встановлений договором строк [PERSON] не повернув кредитні кошти та не сплатив нараховані проценти. Згідно довідки-розрахунку за період з 30 серпня 2024 року по 27 березня 2025 року утворилась заборгованість за договором №30.08.2024-100000735 в розмірі 98800 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 26000 грн.; по процентам в розмірі 54600 грн., комісії в розмірі 5200 грн. та неустойки 13000 грн. Доказів, які б спростували цю заборгованість за кредитним договором, відповідачем не надано. Оскільки між сторонами укладено кредитний договір, відповідач отримав кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому наявна заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи, що [PERSON] порушив умови договору кредиту №30.08.2024-100000735 від 30 серпня 2024 року, допустив прострочення з повернення тіла кредиту та сплати процентів, комісії за користування кредитом, тому з нього на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 85800 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 26000 грн.; по процентам в розмірі 54600 грн., комісії в розмірі 5200 грн. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Споживчий центр» просило також стягнути з [PERSON] на свою користь 13000 грн. неустойки. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У кредитному договорі сторони передбачили, що за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання нараховується неустойка у розмірі 260 грн. Проте, відповідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 62 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка в сумі 13000 грн. нарахована позивачем у період з 30 серпня 2024 року по 27 березня 2025 року (строк дії договору кредиту), і в цей період в Україні діяв воєнний стан, то з урахуванням положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у стягненні цієї неустойки з відповідача слід відмовити. З огляду на викладене, з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за договором кредиту №30.08.2024-100000735 від 30 серпня 2024 року в розмірі 85800 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 26000 грн.; по процентам в розмірі 54600 грн., комісії в розмірі 5200 грн. Крім того, довідка №626 від 01 вересня 2025 року згідно якої старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] станом на час розгляду даної справи в суді не дає можливість встановити наявність у нього пільг, передбачених ч.15 ст.14 Закону №2011-ХІІ щодо не нарахування процентів за договором кредиту у період 30 серпня 2024 року по 27 березня 2025 року. Тобто, обставини того, що [PERSON] на момент укладення сторонами кредитного договору та строку нарахування відсотків за кредитом був військовослужбовцем або брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, не підтверджені достовірними і достатніми доказами, відтак, не встановлені. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 98800 грн., а задоволено на суму 85800 грн., тобто на 86,84% (85800 х100 : 98800). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2103 грн. 61 коп. (2422,40 грн. х 86,84%) судового збору.

Outcome: partial