Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Березанського міського суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини з інвалідністю. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є матір`ю спільної з відповідачем дитини - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Березанського міського суду Київської області від 13.03.2024 року було стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Їхня дитина має статус дитини з інвалідністю. Інвалідність була встановлена до 04.12.2024 року. Водночас, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2022 року, строк дії інвалідності автоматично продовжується на період дії воєнного стану та шість місяців після його закінчення. Таким чином, дитина продовжує мати статус дитини з інвалідністю, що підтверджує її право на утримання, відповідно до ст. 84 СК України. Позивачка постійно здійснює догляд за дитиною та фактично не має можливості працювати, перебуваючи з дитиною за кордоном. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати матеріальну допомогу, проте він відмовився виконувати свій обов`язок. З огляду на наведене, позивачка має право на утримання не лише з дня подання позову, а й за минулий час, починаючи з 23.06.2025 року. Відтак, позивачка [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на її утримання, як матері дитини з інвалідністю - [PERSON] , [INFO] , до закінчення строку, передбаченого законом. Визначити початок стягнення аліментів з 23.06.2022 року. Встановити спосіб стягнення аліментів у вигляді щомісячних платежів у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Литвиненко О.Л. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, вказуючи на його необгрунтованість, так як позивачкою не надано доказів того, що дитина потребує постійного догляду. Також вказала, що відповідач [PERSON] сплачує аліменти на дитину в повному обсязі. Заслухавши представника позивачки, представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09.07.2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 7). Рішенням Березанського міського суду Київської області від 13.03.2024 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 05.02.2024 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років (а.с. 8-10). З копії довідки про доходи відповідача [PERSON] вбачається, що останній працює у ТОВ «АВС-Транс» на посаді водія автотранспортних засобів. Дохід за період з 01.07.2024 року по 30.09.2025 року склав 256 784, 24 грн. (а.с. 57). За змістом ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України. Як встановлено ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ч. 3 ст. 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. При цьому, за змістом ч. 4 ст. 84 СК України, таке право має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням положень ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 80 СК України передбачено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146. Відтак, закон передбачає окреме безумовне право дружини, з якою проживає дитина, на її матеріальне утримання батьком дитини, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В той же час, стаття 129 Конституції України як одну із основних засад судочинства визначає змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Відтак, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та матеріальним становищем сторін, а також виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Таким чином, виходячи з наданих суду доказів та встановлених фактичних обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 80, ч. 1 ст. 183 СК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на її утримання аліментів в розмірі 1/4 частин всіх видів доходів відповідача, оскільки вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам сторін, а також не суперечить чинному законодавству. Щодо вимоги позивачки про визначення початку строку стягнення аліментів з 23.06.20255 року суд зазначає, що положеннями ч. 1 ст. 79 СК України передбачено, що аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А відтак, вимога позивачки підлягає частковому задоволенню, а саме стягнення аліментів з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 02.10.2025 року. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: partial