Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] . Шлюб між сторонами було зареєстровано 29 грудня 2008 року у виконавчому комітеті Бузовицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 08. Позивач у судове засідання не з`явився, у позовні заяві висловив прохання розглядати справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище [PERSON] , зареєстрували шлюб 29 грудня 2008 року у виконавчому комітеті Бузовицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 08. Підставою звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям та різні погляди на життя, внаслідок чого сторони не можуть продовжувати спільне проживання. Подружжя не проживає однією сім`єю, спільного господарства не веде, фактично шлюбні відносини припинено, а збереження шлюбу носить формальний характер та не відповідає інтересам позивача. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Станом на день звернення до суду спір щодо поділу майна, набутого під час шлюбу, між сторонами відсутній. Зазначені обставини підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] , виданим 29 грудня 2008 року, серія [NUMBER] ; - паспортом громадянина України [PERSON] , серія [NUMBER] , виданим Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 30 травня 2000 року. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється, зокрема, внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу передбачено статтею 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, дітей з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови встановлення факту, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитимуть інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони спільного господарства не ведуть, разом не проживають, а примирення між ними є неможливим.

Outcome: approved