Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

24.07.2025 [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] ; - стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, але не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку із дня звернення із заявою та до досягнення дитиною повноліття. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовна заява обґрунтована тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та шлюб між ними розірваний рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.04.2019. З народження син проживає разом з матір`ю. Батько життям дитини не цікавиться. Не виховує та не утримує сина. [PERSON] навчається у 4 класі КЗ "Галіївський ліцей. Біологічний батько, [PERSON] , участі у навчанні й вихованні дитини не бере, батьківські збори не відвідує, не цікавиться навчанням дитини, не підтримує зв`язку з класним керівником. 24.06.2025 року виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] . У висновку про доцільність позбавлення батьківських прав зазначено, що при обстеженні умов проживання 18.06.2025 року встановлено, що сім`я [PERSON] проживає в належних умовах, між членами сім`ї дружні та довірливі стосунки. Фактично родину фінансово утримує батько [PERSON] . Під час бесіди з дитиною [PERSON] , [INFO] , з`ясовано, що свого біологічного батька [PERSON] хлопчик практично не пам`ятає, оскільки він до сина не приїжджав, ніколи не телефонував, не привозив і не передавав подарунків, нічого не купував, не відвідував дитячі свята у закладі дошкільної освіти та в ліцеї. Орест відмітив, що своїм справжнім батьком вважає вітчима [PERSON] , адже той його любить і піклується про хлопчика. [PERSON] тривалий час свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини [PERSON] , не спілкується з дитиною, не вітає з днем народження, жодним чином не приймає участі у його вихованні та утриманні. Дитина вважає своїм батьком вітчима. Крім того, оскільки відповідач дитину не утримує, зважаючи, що він є особою працездатного віку, слід стягнути із нього аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, починаючи з дня звернення із заявою до суду та до досягнення сином повноліття. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 18.09.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження, залучено до участі у справі орган опіки та піклування - виконавчий комітет Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області Ухвалою від 19.11.2025 суд закрив підготовче провадження. У судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Лущик К.О. позовні вимоги підтримали із підстав вказаних у позові. Позивачка додатково пояснила, що на час народження дитини її та відповідача шлюбні відносини уже були припинені. Від народження не було зустрічей батька та дитини. Спочатку вона ініціювала зустрічі, проте надалі перестала це робити. Такого, щоб вона чинила батькові перешкоди брати участь у вихованні сина не було. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, у судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не направив. Представник органу опіки та піклування Скоржепа М.О. у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування, вказала, що відомості у висновку актуальні, є всі підстави для позбавлення батьківських прав, оскільки біологічний батько участі у вихованні дитини не приймає. За згоди позивачки судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд призначив проголошення рішення о 14-00 год 22.01.2026. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] та син [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] . До складу сім`ї [PERSON] входить чоловік [PERSON] , сини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що доводиться витягами із реєстру територіальної громади, довідкою Вільшанської сільської ради, свідоцтвом про шлюб (а.с. 10, 11, 14, 15). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.04.2019 у справі № 274/57817/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 25 січня 2015 року - розірвано. Під час ухвалення рішення суд встановив, що із березня 2015 року шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] були припинені. Цим рішенням суд також визнав батьківство [PERSON] щодо дочки [PERSON] (а.с. 17-18, 20-21). Відповідно до довідки директора КЗ Галіївський ліцей від 03.06.2025 [PERSON] навчається у 4 класі ліцею. За час навчання біологічний батько дитини [PERSON] участі у навчанні і вихованні сина не бере, батьківські збори не відвідує, не цікавиться навчанням дитини, не підтримує зв?язок із класним керівником (а.с. 16). Згідно із повідомленням сімейного лікаря, [PERSON] одноособово звертається в медичний заклад щодо профілактичних заходів чи захворювань [PERSON] (а.с. 61, зворот). Орган опіки та піклування виконавчий комітет Вільшанської сільської ради надав суду висновок від 24.06.2025 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] . У висновку орган опіки та піклування вказав, що при обстеженні умов проживання 18.06.2025 встановлено, що сім?я [PERSON] проживає в належних умовах, між членами сім`ї дружні та довірливі. Фактично родину фінансово утримує батько [PERSON] . Під час бесіди з дитиною [PERSON] з`ясовано, що свого біологічного батька [PERSON] хлопчик практично не пам`ятає, оскільки він до нього не приїжджав, ніколи не телефонував, не привозив і не передавав йому подарунків, нічого не купував, не відвідував дитячі свята у закладі дошкільної освіти ліцеї. Орест відмітив, що своїм справжнім батьком вважає вітчима [PERSON] . Батька [PERSON] було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, що діє при виконавчому комітеті Вільшанської сільської ради, проте він на засідання не з`явився та зі службою у справах дітей зв`язувався (а.с. 21-23). Дитина [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він проживає із батьком [PERSON] , мамою, братом та сестрою. Він знає, що коли народжувався у нього був інший тато. Свого біологічного тата він бачив лише на фото, батько не телефонував до нього, не приїздив. Він хотів би щоб біологічного тата позбавили прав щодо нього. Свідок [PERSON] пояснила, що вона із позивачкою куми та [PERSON] ходить в один клас із її сином. Із 2021 року знає позивачку та ніколи не бачила [PERSON] , нічого не чула за нього, хоч і часто бачиться із сім?єю позивачки на святах. Надає батьківське виховання [PERSON] чоловік позивачки [PERSON] . Не було такого, що відповідач приїздив до сина, або ж бажав його відвідувати. Вона не чула ніколи про [PERSON] . Свідок [PERSON] , директор Вільшанського ліцею, пояснила, що батька [PERSON] - [PERSON] ніколи не бачила, він не приїздив ні на свята, ні на збори, не звертався із будь-якими заявами в ліцей. Родина Ореста - це тато [PERSON] і мама. В сім?ї [PERSON] виховується троє дітей. Сім`я проживає добре, батько працює на маслозаводі, діти доглянуті. Батьки завжди вдвох відвідують дитячі свята. Вони дуже добре живуть. Скріншот сторінки переписки із [PERSON] (а.с. 62) суд вважає неналежним доказом, оскільки неможливо достовірно пересвідчитися, що листування відбувалося між сторонами, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Застосовані норми права Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до вказаної норми батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини четвертої 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони хиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК України). Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; ) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною ( стаття 166 СК України). За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову, із таких підстав. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків та є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Наявними у справі доказами доведено свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина [PERSON] . Це виразилося в тому, що відповідач згідно із наявними у справі доказами із 2021 року не займався вихованням дитини, не відвідував дитину, не цікавився його навчанням, не надавав коштів на утримання, не спілкувався із сином, не цікавився його життям. Внаслідок цього дитина не знає батька. Суд не встановив, що існували об`єктивні перешкоди батькові брати участь у вихованні сина. Про небажання змінити свою поведінку свідчить і той факт, що відповідач не з`явився у судове засідання, не направив до суду відзиву чи заяви про те, що позов ним не визнається. Відповідач не надав жодного доказу на спростування доводів позивачки. Тому суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, який вказав на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] та вважає, що всі обставини справи в сукупності свідчать про свідоме та тривале ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Таке позбавлення батьківських прав буде в інтересах дитини. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав щодо сина [PERSON] на підставі пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, так як він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Оскільки відповідач не надає коштів на утримання сина та суд дійшов висновку про позбавлення батьківських прав відповідача, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України слід стягнути із відповідача аліменти на дитину. Відповідач заперечень проти позову не направив. Тому, діючи в інтересах дитини, суд стягує аліменти в розмірі - частки заробітку ( доходів) відповідача. Аліменти відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України належить стягувати із дати пред`явлення позову до суду, тобто із 24.07.2025 Згідно з пунктом першим частини першої статті 430 ЦПК України слід допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплачені позивачкою 1211,2 грн судового збору за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав слід їй компенсувати за рахунок відповідача. Судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів, в розмірі 1211,2 грн, від сплати якого позивачка звільнена, слід стягнути із відповідача на користь держави.

Outcome: approved