Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Фінансова компанія "Еліт Фінанс» з посиланням на те, що 22.10.2018р. між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №592241314, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит на споживчі потреби у сумі 12399,80 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 26,00 %, на строк 18 місяців. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти у вказаному розмірі. Відповідач не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.12.2021р. становить 29668,52 грн.. 20.12.2021р. між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК» Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача за кредитним договором №592241314 від 22.10.2018р. в розмірі 29668,52 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія» Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 29668,52 грн. та судові витрати: судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 9200 грн.. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а. с. 47-48). Відповідач до суду подала заяву, відповідно до якої просить ухвалити по справі законне рішення, додала до заяви копію рішення суду про стягнення з неї заборгованості та копію витягу про отримання другої групи інвалідності. Суд, розглянувши справу, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.10.2018р. між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №592241314. Кредитні кошти надані для власних потреб, ліміт кредитної лінії 200000 грн., процентна ставка 26% річних, тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. (а. с. 5). Також сторонами підписано додаток №1 до угоди про надання кредиту 592241314, що є невід`ємною частиною договору, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту і реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а. с. 6), а також паспорт споживчого кредиту (а. с. 6 зв. - 7). Умови договору погоджено сторонами, недійсними не визнані, а отже мають виконуватися сторонами. Тобто, відповідач погодилася на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Кредитор АТ «Альфа-Банк» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача за період з 22.10.2018р. по 20.12.2021р. (а. с. 16-19). Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 25.05.2021р. у справі №554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 592241314 становить 29668,52 грн (а. с. 20). 20.12.2021р. між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 4, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем (а. с. 9-14). Пунктом 2.2 договору факторингу визначено, що право вимоги, що відступається згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту. Згідно із п. 2.3 договору факторингу №4 від 20.12.2021р. право вимоги вважається відступленим фактору з дати оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього договору. В дату здійснення оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього договору сторони підписують акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою встановленою в додатку № 1-2 до цього договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу, у вказаному реєстрі зазначена відповідач [PERSON] як боржник за кредитним договором 592241314 від 22.10.2018р., заборгованість за яким становить 29668,52 грн. (а. с. 15). Посилання відповідача на те, що рішенням Ставищенського районного суду Київської області ЄУН 357/5145/25 від 03.07.2025р. вже прийнято рішення стосовно спірних відносин, суд не бере до уваги, оскільки спірні відносини висвітлені у рішенні суду від 03.07.2025р. стосувались кредитного договору №501112956 від 19.02.2019 року. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із ст. ст. 4 ч. 1; 5 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). Разом з цим, згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Подані позивачем документи підтверджують укладення кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором, розрахунок та виска з ообового рахунку відповідача підтверджує існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах, а копія договору факторингу підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги від первісного кредитора АТ «Альфа-Банк» до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач відзив на позовну заяву з відповідними доказами на заперечення проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подала. Враховуючи викладене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»вищевказану заборгованість в сумі 29668,52 грн.. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.137 ЦПК України). Надання адвокатом правової допомоги підтверджено наступними поданими до суду документами: копією договору про надання правничої допомоги №03-07/24, укладеного 03.07.2024р. між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О. І. (а. с. 21-22); копією Акта приймання-передачі послуг № 4 від 02.06.2025р. на загальну суму 9200,00 грн., яка складається з надання первинної консультації (0.5 години) 1000 грн., правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства правових висновків Верховного суду та Європейського суду з прав людини (2 години) 4000 грн., підготовка та подання позовної заяви (2,1 години) 4200 грн. (а. с. 23); копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Литвиненко О.І. (а. с. 23 зв.); копією платіжної інструкції № 2705 від 10.06.2024 про перерахування ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь адвоката Литвиненко О. І. згідно договору № 03-07/24 від 03.07.2024 про надання правової допомоги 9200,00 грн. (а. с. 25). Однак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved