Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Короткий зміст поданої заяви Заявник [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; встановити опіку над недієздатним та призначити її опікуном. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що [PERSON] є її батьком, який тривалий час страждає на психічний розлад здоров`я, що впливає на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Після смерті дружини, яка сталася [INFO] , батько став емоційно нестабільним. Був оглянутий лікарем, який рекомендував стаціонарне лікування, з наданням психіатричної допомоги. Проте, [PERSON] проходити лікування відмовляється, його стан здоров`я значно погіршується. Внаслідок захворювання [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними і не може самостійно захищати свої інтереси і потребує постійної опіки. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2025 року заяву передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 червня 2025 року відкрито провадження по справі, залучено до участі у справі [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 червня 2025 року за клопотанням заявника по справі призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу психічного стану [PERSON] , проведення якої доручено експертам державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 106 листопада 2025 року матеріали справи разом з висновком судово-психіатричного експерта № 1377 повернулися на адресу суду. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 листопада 2025 року поновлено провадження по справі та призначено до розгляду на 03 грудня 2025 року. Через відсутність в приміщенні суду електропостачання, розгляд справи відкладений на 21 січня 2026 року. 21 січня 2026 року через відсутність енергопостачання в приміщенні суду, фіксація судового засідання не здійснювалась. Заявниця, її представник, представник органу опіки та піклування подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлені судом обставини справи Згідно свідоцтва про народження, виданого 29 листопада 1974 року Відділом ЗАГС Подільського району м. Києва, на ім?я [PERSON] , [INFO] , батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] . Зі свідоцтва про смерть від 12 квітня 2025року встанвоено, що [PERSON] померла [INFO] . З висновку судово-психіатричної експертизи № 1377 від 30 вересня2025 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] виявляє ознаки хронічного психічного розладу, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 38-44). Зважаючи на те, що [PERSON] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок якого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку про необхідність визнати його недієздатним. Крім того, органом опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації надано суду подання та витяг з протоколу засідання опікунської ради від 24 листопада 2025 року, згідно якого просять встановити опіку над [PERSON] , та призначити опікуном доньку [PERSON] . Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Отже, закон, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Згідно ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами його сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Стаття 300 ЦПК України передбачає встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи те, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання, внаслідок якого за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна, оцінюючи зібрані в справі докази, суд вважає їх достовірними та достатніми для визнання його недієздатним. При призначенні опікуна суд враховує подання Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування і вважає за доцільне призначити опікуном над недієздатного [PERSON] його доньку [PERSON] , яка піклується та здійснює догляд за батьком, за станом свого здоров`я може бути опікуном, протипоказань щодо виконання повноважень опікуна не встановлено. З огляду на наведене, заява та подання є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Суд вважає правильним встановити строк дії рішення два роки і роз`яснити заінтересованим особам положення ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України, згідно яких клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved