Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

15 вересня 2025 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представник позивача звернувся до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2025 року справу направлено за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. (а.с. 54-55) Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2025 року виправлено описку в ухвалі Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2025 року в цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. (а.с. 56) На виконання ухвали Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2025 року, 16 жовтня 2025 року матеріали позовної заяви надійшли до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. (а.с. 59) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 травня 2019 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 14 травня 2019 року відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується особистим підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, [PERSON] припинив повертати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору № б/н від 14 травня 2019 року, внаслідок чого станом на 13 вересня 2025 року має перед банком заборгованість в загальному розмірі 145 254,76 грн., яка складається з: 99 939,63 грн. - заборгованості за кредитом; 45 315,13 грн. - заборгованості за відсотками. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 травня 2019 року в сумі 145 254,76 грн., а також понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн.. (а.с. 4-8) Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі, розгляд справи призначено на 02 грудня 2025 року. (а.с. 62-63) Судовий розгляд, призначений на 02 грудня 2025 року, відкладено до 22 січня 2026 року для повторного виклику відповідача. (а.с. 67) Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить суд розглядати справу без його участі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. (а.с. 4-8) Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення та поштовим конвертом повернутим до суду з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою". (а.с. 70, 71) У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 22 січня 2026 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного 14 травня 2019 року договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку на отримання у Банку платіжної картки з кредитним лімітом. (а.с. 12-13, 30-38) Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача підтверджено випискою по картковому рахунку, відповідно до якої сума витрат відповідача за період з 14 травня 2019 року по 13 вересня 2025 року становить 442 443,55 грн., сума зарахувань за вказаний період складає 298 305,92 грн.. (а.с. 14-26) Відповідно до довідки за лімітами за кредитним договором № б/н від 14 травня 2019 року, встановлено кредитні ліміти: 14.05.2019 встановлено кредитний ліміт 24 000,00 грн.; 07.11.2019 збільшено кредитний ліміт до 39 000,00 грн.; 04.02.2020 збільшено кредитний ліміт до 50 000,00 грн.; 10.09.2021 збільшено кредитний ліміт до 80 000,00 грн.; 01.03.2022 зменшено кредитний ліміт до 5 000,00 грн.; 14.07.2022 збільшено кредитний ліміт до 10 000,00 грн.; 31.07.2023 збільшено кредитний ліміт до 40 000,00 грн.; 14.08.2023 збільшено кредитний ліміт до 70 000,00 грн.; 24.10.2023 збільшено кредитний ліміт до 80 000,00 грн.; 29.04.2024 збільшено кредитний ліміт до 100 000,00 грн.. (а.с. 27) Згідно із довідкою за картами, [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступну картку: № [NUMBER] , строком дії до грудня 2024 року. (а.с. 28) З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 14 травня 2019 року встановлено, що станом на 13 вересня 2025 року заборгованість становить 145 254,76 грн., з яких: 99 939,63 грн. - заборгованості за кредитом; 45 315,13 грн. - заборгованості за відсотками. (а.с. 8 зворотний бік - 11) При вирішенні спору, суд виходить з наступного. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно із ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц від 25 травня 2021 року аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно із ст. ст. 13, 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, суд бере до уваги розрахунок позивача. Виходячи з розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № б/н від 14 травня 2019 року становить 145 254,76 грн., з яких: 99 939,63 грн. - заборгованості за кредитом; 45 315,13 грн. - заборгованості за відсотками. Таким чином, у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved