Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування. В позові вказано, що [INFO] померла [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалася із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. відкрито спадкову справу №62/2025 на майно померлої [PERSON] за заявою сина [PERSON] , згідно заповіту. Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у справі немає. При зверненні з заявою про прийняття спадщини до нотаріусу йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Прохає суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок «А-1», загальна площа 72,7 кв.м., житлова площа 41,2 кв.м., нежитлова площа 31,5 кв.м., погріб під «Б», сарай «В», вбиральня «Г», сарай «Д», огорожу №1, вигрібну яму №2, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, [PERSON] надала суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, позов підтримують. Представник відповідача територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву згідно якої прохає справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 08.04.1970 року. (а.с. 9). Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.03.2025 року померла мати позивача [PERSON] в с. Тишки Лубенського району Полтавської області. (а.с. 8) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалася із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з погосподарських книг с. Тишки №1 за період з 2024-2031 рр. головою домогосподарства, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , зазначена [PERSON] (а.с. 18) Відповідно довідки старости Тишківського старостинського округу виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області №02.20-10/10/78 від 10.10.2025, згідно записів в книзі погосподарського обліку с. Тишки №1 за період з 2024-2031 рр. [PERSON] являється власником житлового будинку, який розташований на неприватизованій земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , зазначена [PERSON] (а.с. 19) В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок садибного типу [ADDRESS] , виготовлений станом на 17.11.2025 року, який складається з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, схеми розташування будівель та споруд, плану поверху, експлуатації приміщень, характеристики об`єкту нерухомого майна, відповідно до яких домогосподарство складається з: житлового будинку «А-1», загальною площею 72,7 кв.м., житлова площа 41,2 кв.м., погребу «Б», сараю «В», вбиральні «Г», сараю «Д», огорожі №1, вигрібної ями №2. (а.с. 11-13) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.09.2025 року приватного нотаріусу Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] відмовлено, в зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на вказане нерухоме майно, власником якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутні, а відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого МЮ України 22.02.2012 року за № 296/5 «видача свідоцтва про право на спадщину на майно право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно». Крім того з вказаної постанови вбачається, що приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. відкрито спадкову справу №62/2025 на майно померлої [INFO] [PERSON] , на підставі заяви сина померлої [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Інших заяв в даній справі немає. 29.09.2025 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку сину спадкодавця [PERSON] за реєстровим №1486. Інші свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно довідки ЦНАП виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області №02.11-11/10/28 від 04.04.2025 на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею ніхто не був зареєстрований та не проживав. (а.с. 10) Відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до приписів ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповітом, тому має право на спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved