Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

До суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20800,00 грн, 2422,40 грн сплаченого судового збору та 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У обгрунтування позову зазначено, що 05.10.2022 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладений кредитний договір № 101721894, згідно якого відповідач отримав 5000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. Згідно графіка повернення кредитних коштів, кредит не повернутий, комісія і процентів відповідачем не внесені. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконані в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 28.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 88-МЛ/Т від 28.12.2022, згідно якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 101721894 від 05.10.2022, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 101721894 від 05.10.2022 передані позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги № 88-МЛ/Т від 28.12.2022 Станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість відповідача становить 20800,00 грн, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 5000,00 грн, прострочена заборгованість по відсоткам - 14850,00 грн, прострочена заборгованість за комісією - 950,00 грн. 29.10.2025 судом отримана інформиація про зареєстроване місце проживання відповідача. 03.11.2025 відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін 09.12.2025, 23.01.2026 у судове засідання не з`явилися: представник позивача, повідомлений належним чином про дату, час, місце розгляду справи, у письмовому клопотанні просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує; відповідач, повідомлений належним чином про дату, час, місце розгляду справи на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Заяв та клопотань від відповідача не надходило, у тому числі про розгляд справи в режимі відеоконференції. Причини неявки суду не повідомив. Відзив, зустрічний позов до суду не надані. На підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими гл. 11 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Установлено, що 05.10.2022 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладений кредитний договір про споживчий кредит № 101721894, згідно якого відповідач отримав 5000,00 грн зі сплатою процентів за користування ним, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Підтвердженням добровільного укладення зазначеного договору є анкета-заява № 101721894 позичальника від 05.10.2022, заповнена відповідачем. Згідно п.п. 1.1, 1.2 зазначеного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній п.1.2 договору (5000,00 грн), а позичальник - повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування ним у рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/ терміни, визначені договором. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 05.10.2022 (дата надання кредиту) і складається із пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 20.10.2022 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового період, закінчується 18.01.2023 (дата остаточного погашення заборгованості) (п. п.1.3.2 договору). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу 20.10.2022 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18.01.2023 (останнього дня строку кредитування) (п. 1.4 договору). Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2450,00 грн, 1,3637,467,00 % річних у процентному значенні (орієнтовний пільговий період), загальні витрати становлять 15950,00 грн та 1109,0 % річних, орієнтовна загальна вартість за пільговий період 7450,00 грн; орієнтовна загальна вартість за весь строк кредитування 20950,00 грн (п. 1.5 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту та строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти у день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п.1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п. 1.4 договору). Комісія за надання кредиту становить 950,00 грн, що нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок із використанням карти № [NUMBER] . Зміст кредитного договору свідчить про досягнення сторонами згоди відносно всіх істотних умов договору, у тому числі й щодо встановлення процентів. Вказаний договір підписаний відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором «L75088». Таким чином, договір укладений в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором) із урахуванням положень ч. 6 і 12, п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] . Факт отримання коштів позичальником підтверджується платіжним дорученням № 52088051 від 05.10.2022, згідно якої ТОВ «Мілоан» перерахувало позичальнику [PERSON] кошти в сумі 5000,00 грн на платіжну карту № [NUMBER] . Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав належним чином, при цьому позивач направляв відповідачу досудову вимогу про погашення заборгованості, яка залишена без реагування. Протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним(ми). Відповідачу відомо про його обов`язок щодо сплати процентів та комісії за надання кредиту за кредитним договором, оскільки такий обов`язок визначений у договорі та графіку платежів. Включення до тексту договору умови про необхідність оплати відповідачем комісії за надання кредиту та подальше витребування нарахованої комісії, суд вважає таким, що відповідає вимогам законодавства. Щодо стягнення із відповідача комісії, суд зазначає, що 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», ст. 11 якого викладена в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Згідно п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банківської установи встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту, яка може включати плату за надання інформації про стан кредиту, що споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Протилежна умова договору є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 по справі № 204/224/21. Виходячи з аналізу п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», викладених у постанові від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19, така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. У кредитних договорах ТОВ ««ФК «Кредит-Капітал» встановлена комісія саме за надання кредиту, що є разовою, та розмір якої є незмінним. Комісія за надання кредиту встановлюється не у правилах надання кредитів чи паспорті споживчого кредиту, а у самих кредитних договорах, що укладаються у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» та підписуються за допомогою одноразових ідентифікаторів. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитних договорах пов`язане з особливостями кредитних договорів позивача. Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачем протилежного суду не доведено та не спростовано. Клопотань, заяв суду не заявлено, у тому числі про участь у засіданні в режимі відеоконференції. Відповідачем доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Розрахунок зроблений в межах строку дії договору. Досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Свої договірні зобов`язання первісний кредитодавець виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Натомість, відповідач договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконав, контррозрахунку суми заборгованості та процентів за користування кредитними коштами не надав. Існування заборгованості перед позивачем стверджується доданими до позову документами. Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. 28.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 88-МЛ/Т від 28.12.2022, згідно якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 101721894 від 05.10.2022, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 101721894 від 05.10.2022 передані позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги № 88-МЛ/Т від 28.12.2022 Первинний кредитор ТОВ «Мілоан» передав ТОВ «ФК ««Кредит-Капітал» відповідно до договору відступлення прав вимоги № 88-МЛ/Т від 28.12.2022 разом із матеріалами кредитної справи і довідку про ідентифікацію на підтвердження укладення відповідачем договору № б/н від 18.07.2025. Акцепт договору відповідачем вчинений із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦКУкраїни до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст.516 ЦК України). Кредитний договір та договір факторингу є оспорюваними правочинами, а оскільки ця презумпція не спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, останні вважаються правомірними. Положеннями ст. 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010). Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 цієї Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 2422,40 грн судового збору. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 по справі № 815/1479/18, від 15.07.2020 по справі № 640/10548/19, від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20. З урахуванням відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, що стверджується доданими копіями договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, ордера представника, акта наданих послуг № Д/3801 від 19.09.2025, опису наданих послуг. Складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи (ч. 6 ст. 259 ЦПК України). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: approved