Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

14.05.2025 року представник позивача Мишевська Н.М., яка діє на підставі довіреності №7 від 15.10.2024 року строком дії до 15 жовтня 2025 року, звернулася до суду шляхом формування документу в системі "Електронний суд", із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на користь позивача з відповідача суму заборгованості за договором №502228-КС-003 про надання кредиту від 23.07.2024 року в сумі 43 103,77 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.07.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір №502228-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Також, 27.07.2024 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1, відповідно до умов якої відповідач отримала ще 4 000,00 грн. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою, у зв`язку з чим у неї станом на 29.04.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 43 103,77 грн., з яких: 12 000,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 29 303,77 грн. сума прострочених платежів по процентам, 1 800,00 грн. сума прострочених платежів за комісією, в зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 27.05.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. В подальшому, 11.11.2025 року судом задоволено клопотання позивача про витребування додаткових доказів та витребувано інформацію щодо належності платіжної картки позивачу, а також про рух коштів по рахунку, відкритому для обслуговування цієї банківської картки. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» Мишевська Н.М. в позовній заяві клопотала про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.9). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.07.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» в особі директора Гайворонської М.М., яка діяла на підставі статуту, та [PERSON] , було укладено в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, договір про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма) №502228-КС-003 (а.с.18-22). Згідно договору позичальник отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. строком на 24 тижнів до 07.01.2025 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,5000000% в день (стандартна фіксована ставка) та 1,14668750% (знижена ставка), а також сплати комісію за надання кредиту - 1 200,00 грн. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить відповідно до договору - 23 700,28 грн. Окрім цього сторони 27.07.2024 року уклали Додаткову угоду №1 до Договору №502228-КС-003 про надання кредиту від 23 липня 2024 року, на підставі якої розмір кредиту збільшився на 4 000,00 грн. (а.с.35), тому загальна сума кредиту становить 12 000,00 грн., комісія за надання додаткової суми кредиту 600,00 грн., а орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 35 247,11 грн. (а.с.35). 23.07.2024 року відповідачу [PERSON] на картку [NUMBER] , ТОВ «ПрофітГід» на підставі Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 року, було перераховано (здійснено переказ) на виконання умов договору №502228-КС-003 від 23.07.2024 року, переказ грошових коштів в розмірі 8 000,00 грн., номер транзакції 42172-92636-83543, що підтверджується підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с.45). 27.07.2024 року відповідачу [PERSON] на картку [NUMBER] , ТОВ «ПрофітГід» на підставі Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 року, було перераховано (здійснено переказ) на виконання умов додаткової угоди до договору №502228-КС-003 від 23.07.2024 року, переказ грошових коштів в розмірі 4 000,00 грн., номер транзакції 42206-94888-16043, що підтверджується підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с.46). Переказ коштів також підтверджується відповіддю АТ «Універсал банк» за вих.№БТ/Е-22339 від 23.12.2025 року, наданої на запит суду, відповідно до якої на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та з руху коштів (виписки) по цій банківській картці (рахунку) за період з 23.07.2024 року по 07.01.2025 року вбачається, що 23.07.2024 року о 13:07 годині на картковий рахунок відповідача надійшли грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн. та 27.07.2024 року об 11:38 години надійшли грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн., якими відповідач активно користувалася. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п.12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Укладення вищезазначеного договору та додаткової угоди до нього підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 502228-КС-003 від 23.07.2024 року, а угода від 27.07.2024 року та підписання електронної форми [PERSON] одноразовим ідентифікатором UA-1253 (договір) та UA-7630 (додаткова угода), номер телефону [NUMBER] . [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатила у повному обсязі, чим порушила вимоги кредитного договору та додаткової угоди. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором відповідач має заборгованість перед позивачем, станом на 29.04.2025 року, у сумі 43 103,77 грн, з яких: 12 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 29 303,77 грн. - заборгованість по процентам та 1 800,00 грн. - сума заборгованості по комісії (а.с.12-13, 14). Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем у свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6555 від 28.04.2025 року, тому згідно зі ст.141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved