Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Лаєвську М.Л. звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з померлою [INFO] [PERSON] , [INFO] , а саме, що остання є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та його бабою з боку матері. Заявник посилається на те, що квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної власності за заявником [PERSON] , його матір`ю [PERSON] та бабою [PERSON] . Його мати [PERSON] народилася в місті Харкові [INFO] від шлюбу [PERSON] та [PERSON] . В 1983 році його мати одружилася під час проходження виробничої практики в Калінінградській області та змінила прізвище на « [PERSON] ». В цьому шлюбі народився заявник. В подальшому в 1994 році батьки розірвали шлюб і з 03.12.2004 року мати заявника перебуває в іншому шлюбі та змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із частки вищевказаної квартири. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину після смерті бабусі через відсутність доказів закликання [PERSON] до спадкування після смерті [PERSON] (відсутність актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] ). Заявник не може на даний час отримати вказане свідоцтво про шлюб, тому що реєстрація шлюбу відбулася на території теперішньої російської федерації та просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] являється його бабою з боку матері, а також матір`ю [PERSON] , що надає їм реалізувати своє право на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] . В судовому засіданні представник заявника [PERSON] , його представник адвокат Лаєвська М.Л. підтримали заяву, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні також висказалася за задоволення заяви, підтвердила, що являється донькою [PERSON] , а заявник є онуком останньої. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили, що їм достименно відомо, що померла у 2024 році [PERSON] є бабусею заявника [PERSON] та матір`ю [PERSON] . була знайома з [PERSON] багато років по роботі, підтримувала з нею дружні стосунки. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, заінтересовану особу та свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Факт родинних відносин [PERSON] , його матері [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджується зібраними у справі доказами. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 01.04.2024 р. [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.07.1963 р., [PERSON] народилася [INFO] в м. Харкові та має батьків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12.09.1994 р. шлюб, зареєстрований 20 грудня 1983 р. Перелеським відділом РАЦС Зеленоградського району Калінінградської області, актовий запис №61, між [PERSON] та [PERSON] , був розірваний. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.08.1984 р. [PERSON] , який народився [INFO] , має батьків [PERSON] та [PERSON] . Квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної власності на підставі свідоцтва про право на житло № [NUMBER] , виданого 09 січня 1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за заявником [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У вказаній квартирі заявник був зареєстрований та проживав разом із [PERSON] до смерті останньої. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.06.2004 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис №376, після одруження дружина отримала прізвище « [PERSON] ». Тобто, судом встановлено, що заявник [PERSON] являється онуком [PERSON] , а остання є матір`ю [PERSON] . Свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] отримати неможливо, тому що він був укладений на території Калінінградської області російської федерації з якою жодні правові та дипломатичні стосунки розірвані після початку повномасштабного вторгнення військ рф на територію України 24.02.2022 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved