Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №755861 від 01.05.2023 в сумі 56576 грн., мотивуючи тим, що 01.05.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №755861, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 8000 грн., який підписано електронним підписом позичальника. 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було укладено договір факторингу №01022024. Відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит» включно і до [PERSON] за кредитним договором №755861 від 01.05.2023. Станом на 14.11.2025 заборгованість відповідача становить 56576 грн з яких: 8000 грн заборгованість за тілом кредиту; 48576 грн заборгованість за процентами. [PERSON] було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Відповідач не виконав зобов`язання перед банком. Заборгованість не погашена. Також, просять стягнути судові витрати та 8000 грн. витрат на правничу допомогу. Відзив на позовну заяву не надано. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.25). Заперечення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило, відзив на позовну заяву не надано. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомив, відзив не надав. 27.01.2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 01 травня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «New Shopt» №755861. Сума кредиту (загальний розмір) 8000 грн (п.1.3), строк кредиту 360 днів (п.1.4). Стандартна процентна ставка 2,2%. Кошти кредиту надані на у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п.2.1) (а.с. 8-10). Відповідно до договору про споживчий кредит №755861 від 01.05.2023, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , який підписаний електронними підписами сторін, одноразовим ідентифікатором М461 від 01.05.2023 - 380960667891, останній надано кредиту 8000 грн. (а.с. 13 на звороті). 01 травня 2023 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту до договору про споживчий кредит №755861 від 01.05.2023 (а.с.12). Перерахування коштів 01 травня 2023 року в сумі 8000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] підтверджується листом ТОВ «Пейтек» (а.с.13 на звороті). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №755861 від 01.05.2023, станом на 01.02.2024, нараховано заборгованості у сумі 56576 грн, з яких: 8000 грн заборгованість за тілом кредиту; 48576 грн заборгованість за процентами (а.с.14- 15). 01 лютого 2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" укладено договір факторингу №01022024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит», як первісний кредитор, відступило ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" право грошової вимоги до боржників ТОВ «Селфі Кредит», а ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Селфі Кредит», та сплатило за відступлення прав вимоги 2262377,25 грн (а.с. 16-17,19). Відповідно до копії акту приймання-передачі Реєстру боржників від 01.02.2024 до договору факторингу №01022024 від 01.02.2024, ТОВ «Селфі Кредит» передало, а ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" прийняло Реєстр Боржників та набуло право грошової вимоги. Загальна сума заборгованості 178658453,62 грн (а.с.18 на звороті). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01022024 від 01.02.2024, ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 56576 грн (а.с.18). 14 листопада 2025 року на адресу [PERSON] надіслано досудову вимогу щодо сплати боргу в сумі 56576 грн. (а.с. 19 на звороті ). З довідки АТ КБ «Приват Банк» від 29.11.2025 вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). По рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) мало місце зарахування коштів на суму 8000 грн. від 01.05.2023 (а.с.32) IV. Норми права. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч.2 ст.1054 ЦК України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п.1) ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). V. Оцінка суду. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти не повернула. З часу отримання позивачем права вимоги до відповідача, останньою заборгованість за кредитним договором №755861 від 01.05.2023 не сплачувалася. Розмір суми заборгованості підтверджується умовами укладеного договору. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню 56576 грн заборгованості за кредитним договором на користь позивача, який отримав право вимоги за кредитним договором. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). VІ. Процесуальні витрати. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 2422,40 грн. судового збору Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», відповідно до якого вартість наданих послуг за одну справу складає 8000 грн, акт №661 наданих послуг від 08.10.2025, згідно якого підтверджується, що об`єднанням «Апологет» надало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» наступні послуги: по боржнику [PERSON] , а саме: усна консультація 30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год., погодження правової позиції клієнта у справі 30 хв., складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 год 30 хв., подання заяви до суду від імені клієнта 1 шт. Усього годин 6 год. 30 хв. (а.с.20,20 на звороті,21) Враховуючи незначну складність справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та обсяг необхідних адвокатом послуг, час, витрачений адвокатом на надання послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу, що відповідатиме критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин цієї справи.

Outcome: approved