Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати його батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни в актовий запис про його народження. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що з 2016 року він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою [PERSON] , [INFO] . Весь цей час вони проживають разом однією сім`єю як чоловік та жінка за адресою: [ADDRESS] , але офіційно зареєструвати шлюб вони не можуть, оскільки у [PERSON] наявні певні проблеми з документами, а саме, [PERSON] на території України проживає по посвідці на тимчасове проживання, в якій вказано громадянство «особа без громадянства» та дата народження « [INFO] », свідоцтво про народження у неї відсутнє, актовий запис про її народження, складений виконкомом Відім Нижнєілімського району Іркутської області рф, 1988 року, який отримати на даний час немає можливості, у зв`язку з чим неможливо підтвердити і особу та дату народження останньої. [INFO] у них народилась дитина син [PERSON] . [INFO] дитини було офіційно зареєстровано у Глухівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), але, через складнощі з документами у [PERSON] та те, що вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі, народження їх сина було оформлено згідно ст. 135 Сімейного кодексу України. Також зазначає, що заяву до відділу ДРАЦС про реєстрацію народження дитини подавав саме він. У актовому записі про народження, матір`ю дитини зазначили [PERSON] , проте відомості в графі «дата народження матері», та в графі «громадянство матері» відсутні, запис про батька дитини провадився за прізвищем матері - [PERSON] , а ім`я та по батькові батька за її вказівкою його, [PERSON] . Після реєстрації народження сина він неодноразово звертався до органів ДРАЦС з питань внесення в актовий запис про народження дитини змін, зазначивши його батьком дитини. Проте у відповідь отримав відмову та роз`яснення про неможливість внесення змін до актового запису про народження дитини, у зв`язку з неповними відомостями про матір дитини та відсутністю підтверджуючих документів, що унеможливлюють ідентифікувати її як таку. Він є біологічним батьком дитини, проживає разом з сином, виховує та утримує його. Однак, у зв`язку з тим, що мати дитини, [PERSON] , має складнощі з документами, вирішити питання щодо його батьківства в позасудовому порядку, шляхом подання заяви про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану неможливо. Тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі і просить їх задовольнити. Підтверджує, що позивач дійсно є батьком їх малолітньої дитини сина [PERSON] , проте через певні складнощі з її документами, питання його батьківства іншим шляхом, окрім звернення до суду, вирішити неможливо. Справу просить розглянути за її відсутності. Представник третьої особи в.о. начальника Глухівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вернигора Ю. у судове засідання також не з`явилася, а представила заяву, в якій зазначає, що із заявленими вимогами ознайомлена. Справу просить розглядати за її відсутності. Заперечень щодо визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини до суду не подала. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову виходячи з наступного. Так, згідно ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Крім того, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У разі надходження такого клопотання суд має право вирішити спір без встановлення фактичних обставин справи, адже учасник справи відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України скористався своїм процесуальним правом. Відповідні правові висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду України від 21 березня 2019 року у справі № 569/1011/18-ц. Оскільки сторони, скориставшись своїм правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності в судове засідання не з`явилися, крім того відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання позову в повному обсязі, ідослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову відповідачем підлягає прийняттю, а позов задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved