Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

01.12.2025 до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя, за підсудністю із Дніпровського районного суду міста Запоріжжя, надійшла цивільна справа за позовом АТ «Сенс Банк», в якій позивач просить стягнути на свою користь із [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 19.04.2018 у розмірі 187 692,61 грн., та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2018 між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк». Позивач зазначає, що банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання кредиту, однак відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 187 692,61 грн. з яких 129 053,69 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 58 638,92 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, яку позивач і просить стягнути з відповідача у своєму позові. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 24.12.2025, яке було відкладено на 20.01.2026, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання. Виклик відповідача у судові засідання, відповідно до положень ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Сторони у справі, чи їх представники, у судове засідання, призначене на 20.01.2026, повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, та не заперечував проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 19.04.2018 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом підписання відповідачем оферти на укладання даної угоди та анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк». Відповідно до умов кредитного договору, [PERSON] було встановлено суму кредитного ліміту в розмірі 15 000 грн. на споживчі цілі, шляхом перерахування суми кредиту на картковий рахунок, строк кредитування складає 12 місяців з можливістю пролонгації, відсоткова ставка за користування кредитною лінією складає 35,99 % річних, обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн. Крім того, між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про використання аналогу власноручного підпису клієнта від 19.04.2018, відповідно до якої сторони досягли письмової згоди на використання в майбутньому аналогу власноручного підпису [PERSON] відтвореного засобами копіювання, зразок якого містяться в Додатку 1 до цієї угоди, для вчинення на підставі договору правочинів та/або підписання будь-яких інших документів, підписання яких відповідно до умов Договору, можливе із використанням аналогу власноручного підпису [PERSON] 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Відповідач отримав кредитні кошти, однак своєчасно не сплатив позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Також встановлено, що відповідач користувався отриманими кредитними коштами і здійснював періодичне погашення кредиту, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості, а саме вносив платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку із чим, станом на 01.06.2025 у нього виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 187 692,61 грн., з яких: 129 053,69 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 58 638,92 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Вимогами ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст. ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У вказаній справі відповідач [PERSON] доводи, викладені у позовній заяві щодо неналежного виконання ним взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, не спростував. У судове засідання з розгляду справи відповідач двічі не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, розрахунок позивача належними та допустимими доказами не спростував. За таких обставин, суд вважає, що позивач довів обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростовано, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову. Крім того, у своєму позові позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 15 337,87 грн. Згідно п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Сума витрат на правничу допомогу підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВА №1287, договором про надання послуг №1006 від 28.01.2025, укладеним між АТ «Сенс Банк» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс». Згідно з п. 3.1. Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: -за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн; -за отримання рішення суду 225,00 грн; -комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85 %. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи за цією позовною заявою, становлять 15 333,87 грн (із розрахунку: 375,00 грн + 225,00 грн + 187 692,61 грн х 7,85 %). Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх не співмірності від відповідача не надійшло. З огляду на вищевикладене, враховуючи обсяг та характер виконаної представником позивача роботи, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 333,87 грн.

Outcome: approved