Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник позивача ТОВ «УКР Кредит Фінанс» - Дідиченко Д.Г. звернулась через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1214-4343 від 30.05.2023 року в розмірі 43000 грн. 00 коп. Позовна заява обґрунтована тим, що 30.05.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1214-4343 у формі електронного документу з використанням електронного підпису на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 8600,00 грн., строком на 300 календарних днів, до 24.03.2024 року, базовий період 16 днів, стандартна процентна ставка 3,00% в день, знижена процентна ставка 2,50 % в день. Тобто, позивач через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LigPay від 02.12.2019 року видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором, не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 07.10.2025 року, становить 85312,00 грн. з яких: 8600,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 76712,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. При цьому, кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 42312 грн. 00 коп., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 43000,00 грн.. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 43000,00 грн., з яких: 8600,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 34400,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, не надав своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, в зв`язку з викладеним позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому до позовної заяви долучив клопотання про розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористався. Відповідно до ст.191 ЦПК України, - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно ч.1 ст. 223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими матеріалами справи встановлено, що представник позивача в позові зазначає, що на офіційному веб-сайті ТОВ «УКР Кредит фінанс» (credоs.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР Кредит фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. 30.05.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (credоs.com.ua) укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1214-4343 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (одноразовий ідентифікатор А9864) на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 8600.00 грн., строком на 300 календарних днів, базовий період 16 днів, знижена процентна ставка-2,50% в день, стандартна процентна ставка 3.00% за кожен день користування кредитом, а також підписано Паспорт споживчого кредиту. Згідно з п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит, та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день Строку кредитування, вказаного у п. 4.8. цього договору шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця. Згідно з пунктом 11.1 договору цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк», - позивач через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір №4010 від 02.12.2019 року про надання послуг в системі LigPay, видав відповідачу кредитні кошти в сумі 8600,00 грн., на картковий рахунок [NUMBER] вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Згідно копії довідки про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 та копії довідки про перерахування суми кредиту №1214-4343 від 30.05.2023 року позивач перерахував відповідачу на платіжну катрку № [NUMBER] кредитні кошти в сумі 8600,00 грн.. Також, 30.05.2023 року відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (А9864) було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1214-4343. Згідно копії розрахунку заборгованості за договором №1214-4343 від 30.05.2023 року, станом на 07.10.1015 року загальний розмір заборгованості відповідача по кредитному договору перед позивачем становить: 85312,00 грн. з яких: 8600,00 грн., - прострочена заборгованість за кредитом; 76712,00 грн., - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Проте, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами, у загальному розмірі 42312 грн. 00 коп., за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 43000,00 грн., в зв`язку з чим просить стягнути з відповідачки не повну суму заборгованість за кредитним договором, а лише її частину, а саме: 8600,00 грн., - прострочену заборгованість за кредитом; 34400,00 грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 2 ст.612ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, а на підставі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1, 2 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Закон України від 03.09.2015 р. № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). З письмових матеріалів справи вбачається, що 30.05.2023 року між сторонами було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1214-4343. Відповідач отримав кредитні кошти, тобто позивачем були виконані зобов`язання за договором у повному обсязі. При цьому, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 07.10.2025 року у відповідача [PERSON] , виникла заборгованість у розмірі 85312 грн. 00 коп.. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 42312,00 грн., за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 43000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, Позивач просить суд у позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором №1214-4343, а лише її частину, а саме: - прострочену заборгованість за кредитом 8600,00 гривень; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами 34400,00 гривень, що разом становить 43000(сорок три тисячі гривень)00 коп.. Оскільки відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved