Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та заінтересованих осіб. 1. 05.02.2025 року [PERSON] (далі заявник) звернувся до суду з залученням заінтересованих осіб: [PERSON] , [PERSON] (далі заінтересовані особи, а кожна окремо заінтересована особа),із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем до дня її смерті. 2. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. З метою оформлення своїх спадкових прав заявник звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, але листом від 20.12.2024 року йому було надано роз`яснення про необхідність звернутися до суду з метою продовження строку для прийняття спадщини або встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавицею по день її смерті. З 2015 року спадкодавиця проживала разом з заявником за адресою: [ADDRESS] . Заявник доглядав за спадкодавицею та ніс витрати по її похованню. У зв`язку з тим, що єдиною можливістю довести своє право на спадщину є звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник звернувся до суду. 3. 09.04.2025 року на адресу суду, через канцелярію, надійшли письмові пояснення від заінтересованої особи [PERSON] , де останній пояснив, що [INFO] померла його дружина, мати заявника [PERSON] , яка до дня свої смерті проживала разом з заявником за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. (а.с. 37) 4. 15.04.2025 року на адресу суду, через канцелярію, надійшла заява від заінтересованої особи [PERSON] , де останній зазначив, що [INFO] померла його та заявника мати [PERSON] , яка до дня свої смерті проживала разом з заявником за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. (а.с. 41) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 5. До матеріалів заяви заявницею було долучено клопотання про витребування доказів. (а.с. 14) 6. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але 09.04.2025 року надав до суду письмові пояснення, якими він, зокрема, просив справу розглядати у його відсутність. (а.с. 37) 7. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але 15.04.2025 року але надав до суду заяву, зокрема, про розгляд справи у його відсутність. (а.с. 41) 8. Заявник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але представник надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні заяви наполягала. (а.с. 56) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 9. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2025 року, цивільну справу № 496/751/25, передано до провадження головуючому судді Біляївського районного суду Одеської області Дранікову С.М. (а.с. 17) 10. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11.02.2025 року було відкрито окреме провадження у справі, призначено справу до розгляду та задоволено клопотання заявника про витребування доказів. (а.с. 18) 11. У зв`язку з поданням заяви про відставку та звільненням [PERSON] з посади судді Біляївського районного суду Одеської області, Розпорядженням в.о. керівника апарату суду Н.В. Цапок № 513 від 13.06.2025 року, призначений повторний автоматизований розподіл судових справ. (а.с. 50) 12. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 року, цивільну справу № 496/751/25, передано до провадження головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 51) 13. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18.06.2025 року матеріали цивільної справи № 496/751/25 прийнято до провадження головуючої судді Портної О.П. (а.с. 52) 14. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини. 15. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.01.1979 року Біляївським відділом ЗАГС Одеської області, а/з № 23. (а.с. 10) 16. З копії Витягу з Реєстру територіальної громади від 27.05.2024 року, реєстрація місця проживання [PERSON] з 05.12.1996 року за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 9) 17. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.07.2022 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а/з № 567. (а.с. 11) 18. 27.12.2024 року депутатом Біляївської міської ради Бондаренко Р.В., у присутності двох сусідів, складно Акт про те, що [PERSON] з 2015 року по день смерті, [INFO] , проживала за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм сином - [PERSON] однією сім`єю. (а.с. 12) 19. Листом від 20.12.2024 року за вих. № 4105/02-14, Біляївська державна нотаріальна контора Одеської області надала [PERSON] роз`яснення щодо необхідності звернення до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [INFO] [PERSON] , або з питання встановлення факту проживання на момент смерті зі спадкодавцем та прийняття спадщини. (а.с. 13) 20. З копії спадкової справи № 293/2024, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що вона заведена 10.05.2024 року за заявою [PERSON] . Окрім [PERSON] з заявами про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори ніхто не звертався. Згідно копії довідки № 1754, виданої 22.12.2023 року Біляївською міською радою Одеського району Одеської області, [PERSON] до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76912513 від 10.05.2024 року, [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядження не залишила. (а.с. 23-36) V. Оцінка Суду. 21. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 22. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 23. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. 24. Як передбачено ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 25. Згідно зі ст.ст. 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 26. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 27. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). 28. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 29. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 30. Частина 3 ст. 1268 ЦК України вимагає наявності фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрації місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Зазначений правовий висновок щодо застосування ч. 3 ст. 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 18.11.2020 року у справі № 523/19010/15-ц (провадження № 61-5777св20), від 02.04.2021 року у справі № 191/1808/19 (провадження № 61-6290св20), від 28.04.2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), від 07.06.2022 року у справі № 175/4514/20 (провадження № 61-2387св22), від 26.07.2023 року у справі № 641/3893/20 (провадження № 61-12472св22), від 26.06.2024 року у справі № 752/12045/17 (провадження № 61-18363св23), від 09.10.2024 року у справі № 644/4646/23 (провадження № 61-10383св24). 31. Практика правозастосування ч. 3 ст. 1268 ЦК України є сталою. 32. Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. 33. Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. 34. Державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. (Постанова Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 204/2707/19). 35. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. (Висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Верховного Суду від 04.11.2024 року у справі № 504/3606/14-ц). 36. З роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. 37. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20) зазначено, що ст.ст. 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у ч.ч. 3, 4 ст. 1268, ст. 1269, 1270 ЦК України. 38. З матеріалів справи судом достовірно встановлено, що заявник проживав разом із спадкодавицею [PERSON] , однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели з нею спільне господарство, по день смерті останньої [INFO] . Окрім того заявник є єдиним спадкоємцем І-ї черги, який виявив бажання прийняти спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] . Спору про право у справі, що розглядається, не встановлено. 39. Право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. 40. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). 41. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. 42. Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадщину. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.02.2025 року по справі № 496/476/22 (провадження № 61-1445св24)) 43. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 44. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 45. Надані заявником докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання заявника з померлою однією сім`єю по день її смерті [INFO] . 46. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved