Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник позивача, повноваження якої підтверджено довіреністю від 23.07.2024 року, звернулась до суду з цивільним позовом за змістом якого просить стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «ПУМБ») заборгованість за кредитним договором від 13.12.2018 року № 2001189307401 у сумі 45 116,64 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.12.2018 року АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001189307401 на підставі якого відповідач отримала платіжну картку з кредитним лімітом в розмірі 15 000 грн., який пізніше було збільшено до 28 000 грн. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувались, внаслідок чого станом на 04.02.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 45 116,64 грн., з яких: 26 730,39 грн. заборгованість за кредитом, 18 386,25 грн. заборгованість за процентами, про стягнення якої й подано позов. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, однак відповідачем існуючу заборгованість не погашено. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, за змістом позовної заяви не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності та ухвалення заочного рішення в справі в разі неявки відповідача. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, в розумінні п. 4) ч. 8, ст. 11 ст. 128 ЦПК України, що узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, а також постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 року в справі № 910/16249/19, від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19, від 19.05.2021 року в справі № 910/16033/20, від 07.02.2024 року в справі № 904/853/23, в судові засідання неодноразово не з`явилась, поважність причин неявки не повідомила, заяв від її імені про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема в Рішенні від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків. З урахуванням вказаного та вимог ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в заочному порядку, про що 22.01.2026 року постановлено відповідну ухвалу. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК України, крім іншого, обов`язком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 13.12.2018 року звернулась до АТ «ПУМБ» із заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001189307401 (далі Договір № 2001189307401), за змістом якої, крім іншого, просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку ( [NUMBER] ), встановивши на ній кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн. Згідно паспорту споживчого кредиту АТ «ПУМБ» надає кредитну лінію [PERSON] у розмірі 15 000 грн. строком на 12 місяців, який зі спливом кожного разу продовжується на такий самий строк за відсутності заперечень будь-якої з сторін, зі сплатою відсотків за користування кредитом поза межами пільгового періоду у розмірі 47,88% річних. Повернення кредиту має здійснюватись щомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Розмір платежів розраховується щомісячно, і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Згідно довідки АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001189307401 вбачається, що 13.12.2018 року [PERSON] по рахунку № [NUMBER] .UAH встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн., який 04.04.2019 року збільшено до 20 000 грн., 13.08.2019 року до 25 000 грн., а 11.12.2019 року до 28 000 грн. Відповідно до наданих представником позивача розрахунків в зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] договірних зобов`язань за Договором станом на 04.02.2025 року виникла заборгованість в сумі 45 116,64 грн., з яких: 26 730,39 грн. заборгованість за кредитом, 18 386,25 грн. заборгованість за відсотками. Востаннє [PERSON] 31.03.2023 року сплачено на користь АТ «ПУМБ» грошові кошти в розмірі 3 000 грн., з яких: 839,69 грн. зараховано на погашення заборгованості за використаними кредитними коштами, 2 160,31 грн. на погашення процентів за користування кредитними коштами. Позивачем вжито заходів досудового врегулювання спору та листом від 04.02.2025 року № КНО-44.2.2/80 поінформовано [PERSON] про те, що станом на 04.02.2025 року розмір заборгованості за договором № 2001189307401 становить 45 116,64 грн., та вказано про необхідність її погашення. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання банківських послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що сторони 13.12.2018 року дійшли згоди щодо умов використання (у тому числі розміру відсотків, що підлягають сплаті) [PERSON] кредитних коштів позивача, в межах встановленого їй кредитного ліміту. [PERSON] свої зобов`язання за Договором № 2001189307401 належним чином та в повному обсязі не виконано, як наслідок, її заборгованість перед АТ «ПУМБ» станом на 04.02.2025 року становить 45 116,64 грн., з яких: 26 730,39 грн. заборгованість за кредитом, 18 386,25 грн. заборгованість за відсотками. Відомості про те, що відповідач на час розгляду справи виконала свої зобов`язань за Договором № 2001189307401 перед АТ «ПУМБ» відсутні, як наслідок, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення суми боргу з відповідача на користь позивача. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати у виді витрат на сплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., оскільки підстав для звільнення відповідача від її сплати судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved