Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

1. Стислий виклад позовних вимог. 27.10.2025 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.02.2025 року між сторонами укладено Кредитний договір (оферти) №12.02.2025-100002804 (далі - Договір), згідно умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 7 000,00 грн на наступних умовах: - дата надання кредиту: 13.02.2025 року; - строк, на який надається кредит: 217 днів; - дата повернення кредиту: 17.09.2025 року; - продовження строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору передбачено; - процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; - процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; - комісія, пов`язана з наданням кредиту - 9% від суми кредиту та дорівнює 630 грн; - комісія за обслуговування кредитної заборгованості 630 грн; - неустойка: 105,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Відповідно до п. 4.1. Договору кошти позичальнику були перераховані на платіжний засіб споживача № [NUMBER] . ТОВ свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 39 222,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 17 982,00 грн - заборгованість за відсотками, 1 080,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, 2 160,00 грн - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, 6 000,00 грн заборгованість за неустойкою. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ заборгованість за Кредитним договором № 12.02.2025-1000002804 від 13.02.2025 року у розмірі 39 222,00 грн, а також понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у сумі 2 422,40 грн. Позовна заява подана через систему «Електронний суд». 2. Рух справи в суді. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025 року, справа передана на розгляд головуючому судді Шептицькій Н.В. (ас 40). 30.10.2025 року з ЄДДР встановлено місце реєстрації відповідача (ас 41), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно ч.1 ст. 27 ЦПК України. Ухвалою головуючої судді від 30.10.2025 року позовна заява була прийнята до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 26.11.2025 року, витребувано у ТОВ розрахунок суми заборгованості (ас 42-43). Ухвалою суду від 26.11.2025 року розгляд справи відкладено на 18.12.2025 року (ас 52-53). Ухвалою суду від 18.12.2025 року розгляд справи відкладено на 19.01.2026 року (ас 64-65). Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності проти ухвалення заочного рішення не заперечує (ас 9). Відповідач був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, зокрема через неодноразові оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ас 58, 70). Відзиву на позовну заяву не подав. Суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно п.3 ч.8, ч.11, ч.10 ст.130, ч.ч.1, 4 ст.223, ч.1 ст.279 ЦПК України, на підставі ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 23.01.2026 року - дата складення повного судового рішення. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази на їх підтвердження. Дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 13.02.2025 року між сторонами укладено Кредитний договір (оферти) №12.02.2025-100002804, згідно умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 7 000,00 грн на наступних умовах: - дата надання кредиту: 13.02.2025 року; - строк, на який надається кредит: 217 днів; - дата повернення кредиту: 17.09.2025 року; - продовження строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору передбачено; - процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; - процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; - комісія, пов`язана з наданням кредиту - 9% від суми кредиту та дорівнює 630 грн; - комісія за обслуговування кредитної заборгованості 630 грн; - неустойка: 105,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Відповідач підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) електронним підписом одноразовим ідентифікатором - Е215. Відповідно до п. 4.1. Договору кошти позичальнику були перераховані на платіжний засіб споживача № [NUMBER] . Крім того, 24.02.2025 року між ТОВ та відповідачем було укладено Додатковий договір, відповідно до умов якого відповідачу було надано другий транш грошових коштів в розмірі 1 600,00 грн, строком на 206 днів, зі сплатою комісії за надання траншу - 9% від суми кредиту, яка дорівнює 144,00 грн та сплатою комісії за обслуговування Додаткового договору в розмірі 774,00 гривень. Відповідно до п. 1 Додаткового договору сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 1.1. сума кредиту з дати укладення даного Додаткового договору становить 8 600,00 грн, яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в Договорі та в укладених сторонами Додаткових договорах. 1.2. за даним Додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2 транш у розмірі 1 600,00 грн; дата надання/видачі кредиту (2 траншу) - 24.02.2025 року. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (2 траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-1480. Днем надання кредиту (2 траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Строк, на який надається кредит (2 траншу) - 206 днів з дати його надання. 1.3. сторони домовились, що позичальник відповідно до даного Додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 2 траншу (частини суми кредиту) 9% від суми 2 траншу (частини суми кредиту), що дорівнює 144,00 гривень. Комісія розраховується шляхом множення суми 2 траншу (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитодавцем та обліковується в день видачі траншу, сплачується згідно Графіку платежів. 1.4. комісія за обслуговування з дати укладення даного Додаткового договору встановлюється у розмірі 774,00 грн, починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. 1.7. неустойка: 129,00 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Згідно п. 2 Додаткової угоди процентна ставка, проценти, комісія за надання, встановлені договором, порядок їх нарахування не змінюються даним Додатковим договором. Базою розрахунку для нарахування процентів є сума кредиту (усіх наданих траншів), яка надана та не повернута позичальником кредитодавцю. При цьому надання траншу не змінює процентну ставку, яка застосовується у тому черговому періоді, в якому надається транш і проценти у відповідному черговому періоді рахуються шляхом множення залишку суми кредиту (усіх наданих траншів) на процентну ставку відповідного чергового періоду, у якому надається транш, яка у цьому черговому періоді є однаковою як до, так і після надання траншу. Відповідно до примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення Додаткового договору до Кредитного договору (кредитної лінії) ТОВ «Споживчий центр» підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення додаткового договору (оферту) до кредитного договору (кредитної лінії) № 12.02.2025-1000002804-1 від позичальника. 24.02.2025 року відповідач електронним підписом - одноразовим ідентифікатором К795 підписав Примірну пропозицію про укладення Додаткового договору (оферта) до Кредитного договору (кредитної лінії) (далі Додатковий договір). 26.02.2025 року між ТОВ та відповідачем було укладено Додатковий договір відповідно до умов якого відповідачу було надано третій транш грошових коштів в розмірі 3 400,00 грн, строком на 204 днів, зі сплатою комісії з надання траншу - 9% від суми кредиту, яка дорівнює 306,00 грн та сплатою комісії за обслуговування Додаткового договору в розмірі 1 080,00 гривень. Відповідно до п. 1 Додаткового договору сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 1.1. сума кредиту з дати укладення даного Додаткового договору становить 12 000,00 грн, яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в Договорі (1 транш)та в укладених сторонами Додаткових договорах (чергові транші). 1.2. за даним Додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 3 транш у розмірі 3 400,00 грн; дата надання/видачі кредиту (3 траншу) - 26.02.2025 року. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (3 траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-1480. Днем надання кредиту (3 траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Строк, на який надається кредит (3 траншу) - 204 днів з дати його надання. 1.3. сторони домовились, що позичальник відповідно до даного Додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 3 траншу (частини суми кредиту) 9% від суми 3 траншу (частини суми кредиту), що дорівнює 306,00 гривень. Комісія розраховується шляхом множення суми 3 траншу (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитодавцем та обліковується в день видачі траншу, сплачується згідно Графіку платежів. 1.4. комісія за обслуговування з дати укладення даного Додаткового договору встановлюється у розмірі 1 080,00 грн, починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. 1.7. неустойка: 180,00 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення Додаткового договору до Кредитного договору (кредитної лінії) ТОВ «Споживчий центр» підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення додаткового договору (оферту) до кредитного договору (кредитної лінії) № 12.02.2025-1000002804-2 від позичальника. Згідно з паспортом споживчого кредиту, відповідача повідомлено про основні умови кредитування з використанням кредиту на суму 12 000,00 грн, зокрема типу кредиту, суму ліміту, строку кредитування, процентної ставки, типу процентної ставки, комісією, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, повернення кредиту та про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. ТОВ свої зобов`язання перед відповідачем за Договором та Додатковими договорами виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем за Договором та Додатковими договорами не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 39 222,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 17 982,00 грн - заборгованість за відсотками (відсотки по кредиту нараховані за період з 13.02.2025 року по 17.09.2025 року), 1 080,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, 2 160,00 грн - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, 6 000,00 грн заборгованість за неустойкою. Встановлені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 20.10.2025 року (ас 12), інформацією з центрального вузла Системи BankID НБУ (ас 13зв), Договором про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024 року (ас 14-18), Пропозицією про укладення кредитного договору від 13.02.2025 року з додатками (ас 19-25), паспортом споживчого кредиту (ас 25зв-27), Паспортом споживчого кредиту (ас 25зв-27), примірною пропозицією про укладення додаткового договору (оферта) від 24.02.2025 року до кредитного договору (ас 27зв-28), примірною відповіддю кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (ас 28-29), Паспортом споживчого кредиту (ас 29зв-31), примірною пропозицією про укладення додаткового договору (оферта) від 26.02.2025 року до кредитного договору (ас 31зв-32), примірною відповіддю кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (ас 32-33), довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором (ас 37). 4. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником - [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем - ТОВ за Договором та Додатковими договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість. 5. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст.203 ЦК України). Згідно ч.1 ст.627 ЦК України та ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ч.1 ст.212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону). Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ст.64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Згідно частиною першою ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст.1056-1 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу, відсотками та комісією, то суд зазначає наступне. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 13.02.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 12.02.2025-100002804, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора Е215. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит в розмірі 7 000,00 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ним на визначених у кредитному договорі умовах (строк кредитування - 217 днів, процентна ставка «Стандар» - 1 % в день, процентна ставка «Економ» - 0,5% в день, комісія 630,00 грн за надання кредиту, комісія 630,00 грн за обслуговування кредитної заборгованості). 24.02.2025 року та 26.02.2025 року між сторонами були підписано Додаткові угоди відповідно до умов яких відповідачу було надано другий транш грошових коштів в розмірі 1 600,00 грн (строк кредитування - 206 днів, комісія 144,00 грн за надання кредиту та 774,00 грн за обслуговування кредитної заборгованості), і третій транш - в розмірі 3 400,00 грн (строк кредитування - 204 днів, комісія 306,00 грн за надання кредиту та 1 080,00 грн за обслуговування кредитної заборгованості). Отже, ТОВ відповідно до умов Кредитного договору № 12.02.2025-1000002804 від 13.02.2025 року відповідачу було надано кредитних коштів в загальному розмірі 12 000,00 гривень. Кошти відповідачу були перераховані на електронний платіжний засіб № 5168-74ХХ-ХХХХ-1480, який був останнім зазначений в Кредитному договорі. Однак, відповідач належним чином взяті на себе обов`язки за Кредитним договором не виконав, чим допустив заборгованість перед позивачем за основною сумою боргу в розмірі 12000,00 грн, відсотками в розмірі 17 982,00 грн, комісією за надання кредиту 1 080,00 грн та комісією за обслуговування 2 160,00 гривень. Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач не надав, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу, комісією за надання кредиту, комісією за обслуговування та відсотками в розмірі: 12 000,00 грн + 17 982,00 грн + 1 080,00 грн + 2 160,00 грн = 33 222,00 грн необхідно задовольнити. Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою та комісією за обслуговування, то суд зазначає наступне. Як вбачається з позовної заяви ТОВ, окрім тіла кредиту і процентів за його користування та комісії за надання кредиту, просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 6 000,00 гривень. Надаючи правову оцінку даній частині позовних вимог ТОВ, суд зазначає наступне. Відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 24 лютого 2022 року відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який триває і наданий час. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 6 000,00 грн є безпідставною та необгрунтованою і до задоволення не підлягає. 7. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2 422,40 грн). Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному його розмірі 2 422,40 грн, то його належить стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі: 33 222,00 грн : 39 222,00 грн х 2 422,40 грн = 2 051,83 гривень.

Outcome: partial