Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою, сформованою в системі «Електронний суд» і просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 19.12.2024-100001070 від 19.12.2024 у розмірі 52200,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 19.12.2024-100001070 строком на 155 днів. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 20000 грн. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія пов`язана з наданням кредиту 9 % та становить 1800,00 грн. На виконання умов договору [PERSON] перераховано кредитні кошти у розмірі 20000 грн. [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 52200,00 грн. Ухвалою суду від 01.09.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступні правовідносини. 19.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 19.12.2024-100001070 строком на 155 днів. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 20000 грн. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія пов`язана з наданням кредиту 9 % та становить 1800,00 грн. На виконання умов договору [PERSON] перераховано кредитні кошти у розмірі 20000 грн., реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів за договором 5457-08ХХ-ХХХХ-0081. Кредитний договір №19.12.2024-100001070 від 19.12.2024 відповідачем [PERSON] підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) Е573. 19.12.2024 [PERSON] прийнято пропозицію про укладення кредитного договору, яка підписана електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) Е573. 19.12.2024 на картковий рахунок [PERSON] вказаний в заявці кредитного договору, перераховано грошові кошти в сумі 20000 грн. На підтвердження позовних вимог позивачем надано довідку розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 19.12.2024-100001070 від 19.12.2024, згідно якої заборгованість [PERSON] складає 52200,00 грн., з яких 20000,00 грн. основний борг; 18600,00 грн. проценти, 3600,00 грн. - комісія; 10000,00 грн - неустойка. Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 19.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 19.12.2024-100001070 строком на 155 днів. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 20000 грн. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія пов`язана з наданням кредиту 9 % та становить 1800,00 грн. На виконання умов договору [PERSON] перераховано кредитні кошти у розмірі 20000 грн. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання за кредитним договором № 19.12.2024-100001070 від 19.12.2024, зокрема, щодо відсоткової ставки за користування кредитом та комісії. На виконання умов договору [PERSON] перераховано кредитні кошти у розмірі 20000 грн. Заборгованість [PERSON] складає 52200,00 грн., з яких 20000,00 грн. основний борг; 18600,00 грн. проценти, 3600,00 грн. - комісія; 10000,00 грн - неустойка. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України). Нарахування неустойки за прострочення за кредитним договором № 19.12.2024-100001070 від 19.12.2024 року ТОВ «Споживчий центр» у розмірі 10000 грн. здійснено після 24.02.2022, тобто у період дії в Україні воєнного стану. Відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 3600 грн. задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним № 19.12.2024-100001070 від 19.12.2024 року у розмірі 42200 грн., з яких: 20000 грн. основний борг; 18600 грн. проценти, 3600 грн- комісія. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2422,40 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial