Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

У липні 2025 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачки [PERSON] (до зміни прізвища - [PERSON] ) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 вересня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір позики № 76265283 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), згідно з умовами якого ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" надало позичальниці [PERSON] позику у сумі 6000,00 грн на строк 30 днів. Процентна ставка за користування кредитом - 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка - 0,75 % (застосовується відповідно до умов Програми лояльності). Відповідачка не дотримувалася умов кредитного договору, своєчасно не повернула позику та не сплатила проценти за користування нею. Заборгованість [PERSON] за договором позики від 26 вересня 2023 року № 76265283 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) становить 20775,00 грн, у тому числі заборгованість за позикою у сумі 6000,00 грн, проценти за користування позикою у сумі 14775,00 грн. За договором про факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальниці [PERSON] за договором позики від 26 вересня 2023 року № 76265283 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). За таких обставин позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики від 26 вересня 2023 року № 76265283 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у сумі 20775,00 грн, у тому числі заборгованість за позикою у сумі 6000,00 грн, проценти за користування позикою у сумі 14775,00 грн. Також ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" просило суд присудити з [PERSON] судовий збір у сумі 3028,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року цивільну справу за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд Оболонському районному суду міста Києва у зв`язку з тим, що справа не підсудна Голосіївському районному суду міста Києва. 24 вересня 2025 року указана справа надійшла до Оболонського районного суду міста Києва. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29 вересня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованостіта відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідачка відзив на позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до суду не подала. Представник позивача в судове засідання 22 січня 2026 року не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у позовній заяві позивач просив суд розглянути справу за відсутності його представника. Відповідачка у судовому засіданні 24 листопада 2025 року не заперечувала факту укладення договору позики та наявності заборгованості зі сплати позики та процентів за користування кредитом, проте пояснила, що не може сплатити заборгованість у зв`язку з скрутним матеріальним становищем. У судове 22 січня 2026 року відповідачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. За таких обставин у судовому засіданні 22 січня 2026 року суд ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності представника позивача та відповідачки. Заслухавши вступне слово відповідачки, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитних договорів, договорів позики в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Судом з`ясовано, що 26 вересня 2023 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) № 76265283, за умовами якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зобов`язалось надати [PERSON] позику у сумі 1000,00 грн на строк 30 днів до 25 жовтня 2023 року. Невід`ємною частиною кредитною договору позики є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с. 7). 28 вересня 2023 року сторони уклали додаткову угоду № 76265283 до договору позики від 26 вересня 2023 року № 76265283 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), в якій погодили збільшення суми позики на 5000,00 грн до 6000,00 грн (а. с. 8). Оскільки цей договір та додаткова угода до нього укладені за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідачка підписала їх електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір та додаткова угода до нього не були б укладені. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" виконало зобов`язання за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 26 вересня 2023 року № 76265283 щодо надання [PERSON] позики у сумі 6000,00 грн, що не заперечувала в судовому засіданні відповідачка. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальниця [PERSON] не виконала зобов`язання щодо своєчасного повернення позики, допустила заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 26 вересня 2023 року № 76265283 за тілом позики у сумі 6000,00 грн. За приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У п. 2.3 договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) 26 вересня 2023 року № 76265283 сторони погодили, що стандартна процентна ставка за користування позикою становить 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка - 0,75 % (застосовується відповідно до умов Програми лояльності). Процента ставка за понадстрокове користування позикою становить 2,7 % на день та нараховується на залишок позики. П. 6 договору позики договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 26 вересня 2023 року № 76265283 передбачено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за процентною ставкою, визначеною в пп. 2.3 п. 2 договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначається у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальником в особистому кабінеті. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не доведено з покликанням на належні, допустимі та достовірні докази, що сторони договору позики договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 26 вересня 2023 року № 76265283 продовжили строк користування позикою шляхом укладення додаткової угоди до основного договору. Таким чином, проценти за користування позикою, нараховані у межах погодженого сторонами договору строку користування нею, становлять 1252,50 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 зазначено, що плату за прострочення виконання зобов`язання врегульовано ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тобто ця норма конкретизує визначений у ст. 536 ЦК України обов`язок боржника сплачувати проценти за незаконне користування чужими грошовими коштами. Отже, проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. За положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз наведеної норми дозволяє зробити висновок, що сторони за домовленістю можуть погодити у договорі інший розмір процентів річних, ніж встановлений ч. 2 ст. 625 ЦК України (на це звернув увагу Верховний Суд у постанові від 15 жовтня 2023 року у справі № 914/235/19). Передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відсотків річних, що нараховуються на суму основного боргу, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредитору. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) - 2,7 % від суми позики за кожен день користування нею (п. 2 договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 26 вересня 2023 року № 76265283). Отже, у вказаному пункті договору ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] встановили інший розмір процентів річних, ніж встановлений ч. 2 ст. 625 ЦК України. Нормою п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, позикодавець не вправі вимагати в позичальника у період дії воєнного стану сплати процентів, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання після закінчення погодженого сторонами договору строку користування позикою. Отже, заборгованість [PERSON] за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 26 вересня 2023 року № 76265283 становить 7252,50 грн, у тому числі заборгованість за позикою у сумі 6000,00 грн, проценти за користування нею у сумі 1252,50 грн. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. 14 червня 2021 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно якого клієнт ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" зобов`язалося відступити фактору ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань, за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Додатковими угодами від 28 липня 2021 року № 2, від 13 червня 2022 року № 7, від 20 березня 2024 року № 21 продовжено строк дії договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21. У додатковій угоді від 20 березня 2024 року № 21 зазначено, що відступлення права вимоги здійснюється згідно з реєстром боржників від 20 березня 2024 року № 21 на зальну суму 53126620,70 грн Відповідно до витягу з реєстром боржників від 20 березня 2024 року № 21 було відступлено право вимоги до позичальниці [PERSON] за договором позики від 26 вересня 2023 року № 76265283 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (а. с. 18). З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія" "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку повернення позики) від 26 вересня 2023 року № 76265283 у сумі 7252,50 грн, у тому числі заборгованість за позикою у сумі 6000,00 грн, проценти за користування нею у сумі 1252,50 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідача відповідачки [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" компенсації підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 1057,06 грн (7252,50 грн / 20775,00 грн х 3028,00 грн = 1057,06 грн).

Outcome: partial