Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач, [PERSON] , в особі представника - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що 07.07.2007 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Під час спільного проживання у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] 20.12.2018 рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу спільна дитина залишився проживати з батьком - позивачем, а відповідачка періодично виїжджала працювати за кордон, а з лютого 2022 року виїхала до Ірландії на постійне місце проживання. Позивач повністю займається вихованням сина, відповідачка разом з сином не проживає, не спілкується з ним, не цікавиться його життям. Відповідачка вже більше двох років взагалі не бере участь у вихованні сина, не забезпечує його матеріально, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, ніяким чином не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 04.07.2024, виданого відділом по Дніпровському району служби ( управління) у справах дітей ЗМР, син, [PERSON] , проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , для проживання, виховання та розвитку дитини створені належні умови. Таким чином, оскільки відповідачка не виконує своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, не піклується про стан здоров`я, моральне, фізичне, психічне виховання, а також про духовний розвиток дитини, не цікавиться матеріально-побутовим забезпеченням дитини, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2025 замінено неналежну третю особу - Відділ по Дніпровському району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради на належну третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування. Витребувано у Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району як органу опіки та піклування висновок про доцільність або недоцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2025 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду, викликано свідків. Позивач у судове засідання не з`явився. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена вчасно та належним чином. Відзив на позов не надала, заяв та клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог по справі. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , [INFO] , пояснив суду, що він згоден з тим, щоб його матір позбавили батьківських прав, оскільки остання ще до початку війни часто залишала його проживати з бабусею та батьком, а сама виїжджала за кордон. Після початку війни вона відмовлялася брати його з собою, але він вмовив матір і вона його забрала. Через деякий час матір знайшла нового партнера і знову почалися сварки, у зв`язку з чим відправила його назад в Україну до бабусі. Наразі він живе з бабусею та батьком, вони про нього піклуються. Матір не цікавиться його життям взагалі з 2023 року, не допомагає матеріально, подарунків не надсилає. У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він є рідним братом позивача, часто буває у нього вдома. Йому відомо, що відповідачка ще до початку війни часто виїжджала за кордон та залишала [PERSON] разом з бабусею та батьком. Після повернення [PERSON] у 2023 році додому, зі слів [PERSON] , матір з ним зовсім не спілкується. Іллю ніхто не налаштовує проти матері. Вислухавши учасників справи та свідків, дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.06.2009, серія [NUMBER] ( а.с. 14). Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2018, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] - розірвано ( а.с. 25). Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується паспортом громадянки України від 25.08.2020 № [NUMBER] ( а.с. 11). Відповідно до довідки Запорізького академічного ліцею №46 ЗМР від 03.07.2024 №311, [PERSON] , матір учня 9-В класу [PERSON] , жодного разу не відвідувала батьківські збори, не цікавилась навчанням дитини та її поведінкою у ліцеї, з класним керівником у 2023-2024 навчальних роках не спілкувалась ( а.с. 26). Згідно інформаційної довідки КНП «ЦПМСД №2» ЗМР від 09.07.2024 №833/01-07 , [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] перебуває на обліку у підприємстві, має укладену декларацію з лікарем-педіатром Кокоркіною Г.В . [PERSON] перебуває на обліку у ортопеда-травматолога. Впродовж 2023-2024 років матір дитини, [PERSON] , до лікаря-педіатра підприємства з сином жодного разу не зверталась, здоров`ям [PERSON] не цікавилась ( а.с. 27). Відповідно до Акту обстеження умов проживання, складеному комісією у складі: головних спеціалістів відділу по Дніпровському району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 04.07.2024, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним в квартирі проживають: [PERSON] , [INFO] ( дідусь), [PERSON] , [INFO] ( бабуся) та [PERSON] , [INFO] ( батько). Для проживання дитини її розвитку створені належні умови. Зі слів [PERSON] мати неповнолітньої дитини з початку війни виїхала за кордон та повертатися не збирається ( а.с. 30). Згідно Висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування від 09.07.2025 №17.01./01-27/545, « беручи до уваги, що гр.. [PERSON] , [INFO] , неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітнього сина, права та інтереси якого повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за доцільне позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 123-140). Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У судовому засіданні неповнолітня [PERSON] , [INFO] , пояснила, що вона не спілкується з матір`ю з 2021 року, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, наданими у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування та відмови відповідачки від виконання своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Питання про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено, тому судом не вирішується. На підставі викладеного та

Outcome: approved