Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 03 грудня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 7335447 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір укладено відповідно до правил надання коштів у позику, зокрема, на умовах фінансового кредиту, встановлених ТОВ «Авентус Україна» та оприлюднених у вільному доступі на сайті https://creditplus.ua/documents. Відповідач самостійно обрав час для ознайомлення з цими правилами, після чого добровільно, без примусу чи тиску, висловив бажання отримати кошти. Для він зареєструвався на сайті, пройшов процедуру ідентифікації та верифікації й надав свої персональні ідентифікаційні дані. Електронний підпис одноразовий ідентифікатор C5020 введено 03 грудня 2023 року о 07:27:12, зокрема дана інформація підтверджується Розділом 10 кредитного договору та додатком № 1 до нього. Введення позичальником одноразового ідентифікатора відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та прирівнюється до підписання договору. Товариство також підписує договір шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки уповноваженої особи, що погоджено сторонами при укладенні кредитного договору. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 13000 гривень. Тип кредиту - кредит. 03 грудня 2023 року товариство ініціювало переказ коштів за кредитним договором шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на платіжну картку № [NUMBER] . Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав у повному обсязі. Строк кредиту за договором становить 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно до п. 1.5. договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: - стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. договору; - знижена процента ставка 0,597 % в день та застосовується відповідно до умов, визначених у п. 1.5.2. договору. Згідно із п. 1.7. договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 29653,85 % річних; - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 10169,67 % річних. Відповідачем умови договору в повному обсязі не виконуються, у зв`язку з чим загальна заборгованість за кредитним договором становить 33353 гривні 66 копійок, що складається з: -11782 гривні 42 копійки - сума заборгованості за тілом кредиту; -21571 гривня 24 копійки - сума заборгованості за процентами. 23 жовтня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 23.10/24-Ф від 23 жовтня 2024 року від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 33353 гривні 66 копійок. Зазначене підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 23.10/24-Ф від 23 жовтня 2024 року та платіжною інструкцією № 166 від 30 жовтня 2024 року, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу. 20 січня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 20/01/2025-01, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 20/01/2025-01 від 20 січня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 33353 гривні 66 копійок. Зазначене підтверджується Актом прийому-передачі Прав Вимоги за Договором факторингу № 20/01/2025-01 від 20 січня 2025 року та платіжними інструкціями № 213 від 20 січня 2025 року та № 253 від 10 лютого2025 року, яка свідчить про виконання фактором своїх обов`язків за Договором факторингу. Сторони підписали Акт прийому-передачі Прав Вимог за цим договором після повної (100%) сплати фактором на користь клієнта ціни продажу, відповідно до умов, передбачених Розділом 3 цього договору. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 7335447 від 03 грудня 2023 року у сумі 33353 гривні 66 копійок. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 грудня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 7335447 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір укладено відповідно до правил надання коштів у позику, зокрема, на умовах фінансового кредиту, встановлених ТОВ «Авентус Україна» та оприлюднених у вільному доступі на сайті https://creditplus.ua/documents. Відповідач самостійно обрав час для ознайомлення з цими правилами, після чого добровільно, без примусу чи тиску, висловив бажання отримати кошти. Для він зареєструвався на сайті, пройшов процедуру ідентифікації та верифікації й надав свої персональні ідентифікаційні дані. Електронний підпис одноразовий ідентифікатор C5020 введено 03 грудня 2023 року о 07:27:12, зокрема дана інформація підтверджується Розділом 10 кредитного договору та додатком № 1 до нього. Введення позичальником одноразового ідентифікатора відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та прирівнюється до підписання договору. Товариство також підписує договір шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки уповноваженої особи, що погоджено сторонами при укладенні кредитного договору. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 13000 гривень. Тип кредиту - кредит. 03 грудня 2023 року товариство ініціювало переказ коштів за кредитним договором шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на платіжну картку № [NUMBER] . Зазначене підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення від 31 жовтня 2024 року, відповідно до якої 03 грудня 2023 року на картку № 4149-62ХХ-ХХХХ-9283 зараховано 13000 гривень. На запит суду АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь, відповідно до якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . По рахунку № [NUMBER] було зарахування коштів на суму 13000 гривень 03 грудня 2023 року. Додатково надано виписку по рахунку за період з 03 грудня 2023 року по 08 грудня 2023 року. Банком виконано свої зобов`язання договором, а саме надано відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідачем не виконано умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Вбачається, що між товариством та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін. 23 жовтня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 23.10/24-Ф від 23 жовтня 2024 року від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 33353 гривні 66 копійок. Зазначене підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 23.10/24-Ф від 23 жовтня 2024 року та платіжною інструкцією № 166 від 30 жовтня 2024 року, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу. 20 січня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 20/01/2025-01, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 20/01/2025-01 від 20 січня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 33353 гривні 66 копійок. Зазначене підтверджується Актом прийому-передачі Прав Вимоги за Договором факторингу № 20/01/2025-01 від 20 січня 2025 року та платіжними інструкціями № 213 від 20 січня 2025 року та № 253 від 10 лютого2025 року, яка свідчить про виконання фактором своїх обов`язків за Договором факторингу. Сторони підписали Акт прийому-передачі Прав Вимог за цим договором після повної (100%) сплати фактором на користь клієнта ціни продажу, відповідно до умов, передбачених Розділом 3 цього договору. Відповідачем порушено умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконуються взяті на себе зобов`язання. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту за договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем умови договору в повному обсязі не виконуються, у зв`язку з чим загальна заборгованість за кредитним договором становить 33353 гривні 66 копійок, що складається з: -11782 гривні 42 копійки - сума заборгованості за тілом кредиту; -21571 гривня 24 копійки - сума заборгованості за процентами. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають зазначені суми за кредитним договором. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. 10 лютого 2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги № 10/02/25-02. Крім того, у матеріалах справи міститься акт прийому-передачі наданих послуг від 10 лютого 2025 року, додаткова угода № 3 до договору про надання правничої допомоги № 10/02/25-02 від 10 лютого 2025 року, довіреність від ТОВ «Юніт Капітал» на адвоката Тараненка А.І., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І., ордер на надання правничої допомоги від ТОВ «Юніт Капітал» на адвоката Тараненка А.І. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд дійшов висновку про те, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню в сумі 7000 гривень.

Outcome: approved