Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2563 грн щомісяця, починаючи з 01 листопада 2025 року і до досягнення повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2025 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, отримує стабільний дохід та участі в утриманні дочки не бере. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано відомості про доходи відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 26 вересня 2023 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/15362/25 від 16 жовтня 2025 року. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 квітня 2024 року, виданим Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району, актовий запис за №17. Позивач та донька проживають та зареєстровані у селі Настасів, Тернопільського району, Тернопільської області, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені (будинку) осіб за №444 від 02 грудня 2025 року, виданою Настасівським старостинським округом Великоберезовицької селищної ради. Відповідач проживає окремо та у добровільному порядку участі в утримані доньки не приймає. Згідно відповіді з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за № 2207462 від 05 січня 2026 року встановлено, що за період І квартал 2024 року по IV квартал 2025 року сукупний розмір нарахованого доходу [PERSON] становив 137 430,37 грн. Вказаний дохід включає в себе заробітну плату та дохід від надання земельної ділянки в оренду. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Встановлено, що відповідач є молодою особою, працездатного віку, працює, отримує дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу дочці, доказів про незадовільний стан здоров`я судом не встановлено. Відповідач в судове засідання не з`явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подав. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого, працездатного віку, стан здоров`я задовільний, інших утриманців, крім дочки [PERSON] не має, приймаючи до уваги інтереси дочки та забезпечення її гармонійного розвитку, суд вважає, що розмір аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , слід визначити у заявленому позивачем розмірі 2563 грн щомісячно, але не менше 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову 05 грудня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дочки, для забезпечення її гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. Суд вважає, що не підлягає до задоволення вимога про стягнення аліментів з 01 листопада 2025 року. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивач не обгрунтувала і не довела той факт, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів та не одержала їх у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати. Судом встановлено та підтверджено доказами, що позивач звернулася до суду із позовом 05 грудня 2025 року та до вказаного часу будь-яких дій щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки не вчиняла. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial