Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Пройдак С.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Кегичівської селищної ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав, в якому просить: позбавити [PERSON] , 1987 року народження, батьківських прав по відношенню до його доньки [PERSON] , [INFO] , судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що 01 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] , відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб. [INFO] у шлюбі народилася донька - [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та відповідачем було розірвано на підставі заочного рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 27 квітня 2011 року. Після розірвання шлюбу донька - [PERSON] , [INFO] , постійно проживає разом із матір`ю - [PERSON] , перебуває на її повному утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою старости Кегичівської селищної ради Слобожанського старостівського округу від 11 квітня 2025 року. 09 липня 2022 року [PERSON] вступила в новий шлюб із [PERSON] , з часу реєстрації шлюбу дитина фактично визнає останнього своїм батьком. [PERSON] не сплачував аліменти з вересня 2010 року, сума заборгованості, яка утворилася з моменту відкриття виконавчого провадження, становить 167 365 грн. 10 коп., а загальний розмір заборгованості складає 170 106 грн. 10 коп. Жодної іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає, що свідчить про повне ігнорування своїх обов`язків щодо утримання дитини. Крім того, відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків - не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, фізичним і духовним розвитком, не забезпечує її належним харчуванням, лікуванням, медичним доглядом, не надає доступу до культурних та духовних цінностей, як це передбачено частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Пройдак С.М. в судове засідання не з`явились, представник надав до суду заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримав, прохала їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважні причини неприбуття суд не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності та письмовий відзив на позов до суду не надав. Третя особа: представник Органу опіки та піклування Кегичівської селищної ради Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, актовий запис № 1. З копії заочного рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 22 квітня 2011 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до довідки старости Кигичівської селищної ради Слобожанського старостинського округу № 23-39/10/234 від 11 квітня 2025 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає та знаходиться на утриманні матері [PERSON] . Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів,станом на 02 квітня 2025 року, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 170 106 грн. 10 коп. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 09 липня 2022 року Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 112. Відповідно до копій письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , останні повідомили, що проживають поряд з позивачкою та впродовж усього періоду спільного проживання з моменту поселення сім`ї, жодного разу не бачили [PERSON] . Він не відвідує доньку, не спілкується з нею, не виявляє зацікавленості у її житті, навчанні, здоров`ї чи емоційному стані. Виховання дитини, її матеріальне забезпечення та турбота повністю здійснюються матір`ю дитини та її нинішнім чоловіком. З інформації директора та класного керівника КЗ «Слобожанський ліцей» Кегичівської селищної ради від 11 квітня 2025 року, вбачається, що вихованням дитини [PERSON] , [INFO] , займається мати [PERSON] , батько дитини [PERSON] з сім`єю не проживав, у вихованні дитини участі не брав, з класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся. З копії актів обстеження умов проживання від 07 квітня 2025 року та 17 квітня 2025 року вбачається, що умови проживання [PERSON] , її чоловіка [PERSON] та доньки [PERSON] є задовільними: у приміщеннях чисто, наявні всі необхідні меблі, побутова техніка, газове опалення, централізоване водопостачання, організовано окреме місце для навчання. Встановлено, що санітарний стан житла є задовільним: у будинку чисто, охайно, проведено водопостачання, наявне газове та пічне опалення. Взаємовідносини в родині доброзичливі, відкриті, створена атмосфера любові, злагоди та взаєморозуміння. За висновками комісії, мати дитини [PERSON] та її чоловік [PERSON] приділяють належну увагу вихованню дитини, піклуються про її здоров`я, всебічний розвиток, цікавляться навчальними успіхами та забезпечують усі матеріальні потреби доньки. [PERSON] забезпечена необхідним одягом, взуттям та шкільним приладдям, у родині створені належні умови для проживання та виховання дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Кегичівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 04-09/1720 від 30 травня 2025 року, вбачається доцільність у позбавленні батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. На підставі викладено, враховуючи, що дослідженими матеріалами справи встановлено, що відповідач у справі [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров`я, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її життям, не готує її до самостійного життя та не забезпечує матеріально, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Outcome: approved