Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач, Харківський національний медичний університет (скорочено ХНМУ), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й територій та житлово комунальних послуг в розмірі 135 965,34 грн. за період листопад 2020 жовтень 2023 та судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що, відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти (скорочено - ХМАПО) до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно наказу ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначено перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, зокрема - студентський гуртожиток № [NUMBER] , який знаходиться за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, буд 268. Відповідач [PERSON] на підставі контракту №4452 від 10.11.2010 року на тимчасове проживання в гуртожитку, укладеного із Харківською медичною академією післядипломної освіти, поселився до колишнього гуртожитку № 1 ХМАПО, який на день подання позову Позивачем є студентським гуртожитком № [NUMBER] ХНМУ. За умовами контракту, який було укладено строком на 1 рік, з 08.11.2010 року по 08.11.2011 року, оплата за проживання визначається, виходячи з собівартості утримання 1 кв.м., які займає наймач, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності з показниками встановлених лічильників обліку у будівлі гуртожитку (п.4.1 Контракту). Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачу та членам його родини квартиру [ADDRESS] , та згідно п.3.2.3 Контракту зобов`язалось надавати наймачу комунальні послуги. Згідно п 2.1.2, 2.1.3 Контракту, відповідач, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку. Положеннями п. 4.2 Контракту передбачено, що наймач зобов`язується не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з у триманням гуртожитку (п.4.4 Контракту). В подальшому, оскільки відповідач не уклав новий договір на тимчасове проживання в гуртожитку №1 ХМАПО (станом на момент подачі позовної заяви студентський гуртожиток №7 ХНМУ), але продовжив займати квартиру [ADDRESS] разом із членами родини (дружиною, донькою та сином), між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку й території та відшкодування витрат на комунальні послуги, які тривали до моменту реорганізації ХМАПО та продовжились після приєднання ХМАПО до ХНМУ. Відповідач та члени його родини після закінчення строку дії контракту не мають жодних правових стосунків з позивачем (не є ні студентами, ні працівниками ХНМУ) та проживають в гуртожитку без правових підстав. Відповідач не сплачує відшкодування витрат за комунальні послуги, послуги з утримання будинку й території, у зв`язку із чим за період з 01.11.2020 року по 31.10.2023 року у нього утворилась заборгованість в сумі 135 965,34 грн. Відповідач не погодився із зазначеним позовом, надавши суду відзив, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю, стверджуючи, що позивачем ігноруються умови контракту №4452 від 10.11.2010 в частині проведення розрахунку вартості проживання в гуртожитку, виходячи із собівартості утримання 1 кв. м. площі, фактичних затрат на спожиті послуги та інше. Стверджує, що на протязі більше 13 років позивач незаконно нараховує за своїми власними тарифами (всупереч законодавству України, всупереч рішенням всіх судових інстанцій, які розглядали справи із тим самим предметом, з тих же підстав та між тими самими сторонами), тарифи затверджені ректором університету, заборгованість зі сплати житлово - комунальних послуг, відшкодування витрат на утримання будинку й територій, позивачем ігноруються рішення суду першої, апеляційної та касаційних інстанцій, відкриті виконавчі провадження та порушені кримінальні справи проти нього за фактом невиконання рішень суду, яким позивача зобов`язано провести погодження житлово - комунальних тарифів на утримання гуртожитку з органом місцевого самоврядування в особі Харківської міської ради, укласти з мешканцями гуртожитку договір про надання послуг по утриманню гуртожитку на підставі погоджених тарифів та Типового договору. Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів того, що на виконання п. 4.1. Контракту оплата за проживання в гуртожитку розраховується виходячи із собівартості утримання 1 кв. м, який займає наймач, фактичних затрат на спожиті енергоносії та інші комунальні послуги згідно з показниками встановлених пристроїв обліку у приміщенні гуртожитку. Тобто, позивачем не підтверджений жодним належним та допустимим доказом факт зняття показників облікових пристроїв, не є можливим встановити, на підставі яких показань були здійснені розрахунки комунальних послуг, неможливим є й підтвердження правильності подальшого розрахунку згідно із показаннями лічильників, також з витягів відомостей нарахувань неможливо встановити механізм формування калькуляцій; відсутня жодна повна калькуляція, яким чином було затверджено тариф, на підставі яких показників тощо. Також відповідач наголошує, що з доказів, наданих позивачем до суду, вбачається, що позивач здійснює розрахунок, базуючись на площі, що складає 79,6 кв. м., проте, надані позивачем витяги не містять інформації щодо займаної відповідачем площі квартири за адресою [ADDRESS] , тому встановити належність підрахунку за вказаною формулою також не є можливим, отже із розрахунку позивача неможливо встановити, який саме розмір житлового приміщення використовувався для його складення. Звертає увагу суду на відповідні судові рішення в інших справах №2033/7685/12 від 29.10.2013, №2033/3817/12 від 18.10.2013, які є тотожними із даною та з яких вбачається не виконання Харківською медичною академією післядипломної освіти обов`язку провести погодження житлово-комунальних тарифів на утримання гуртожитку з органом місцевого самоврядування та провести відповідні перерахунки. Відповідач зазначає, що мешканцями гуртожитку неодноразово подавались звернення та петиції до різних інстанції, заяви до ректора інституту про укладення договорів, які позивачем проігноровані, а відповідно до відповідей ХМР від 07.12.2023 №КО-8-19500/0/1-23.08.31-15390/0/129-23 на колективне звернення мешканців гуртожитку від 07.11.2023 було встановлено відсутність постачання гарячої води, холодна вода подається під слабким напором, відсутнє опалення та електрична енергія, а позивачем не укладений договір із постачання теплової енергії та на обслуговування будинку. Додатково відповідач зазначив, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року по справі №520/7440/21 було визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та 06 червня 2024 року Другий апеляційний адміністративний суд визнав протиправним та скасував наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти». Таким чином, на цей час позивач не може вважатися правонаступником прав та обов`язків Харківської медичної академії післядипломної освіти, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, а отже є неналежним позивачем у цій справі, тобто особою, права та інтереси якої не порушені. 3-тя особа Міністерство охорони здоров`я України позовні вимоги підтримало та в заяві про вступ у справу зазначило, що станом на 03.09.2024 за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка №393361478 від 03.09.2024) щодо об`єкту будівля літ. А-2-16 (гуртожиток) за адресою [ADDRESS] , власником якого є держава Україна в особі Міністерства охорони здоров`я, особа, яка наділяється правом оперативного управління зазначеним об`єктом є Харківський національний медичний університет (номер запису про інше речове право 48953902). Станом на 04.09.2024 за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Харківський національний медичний університет (код ЄДРПОУ 01896866) є правонаступником юридичної особи Харківська медична академія післядипломної освіти (код ЄДРПОУ 01896872). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», підпункту 14 пункту 4 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №267, Наказу МОЗ України від 26.01.2018 и№152 Харківський національний медичний університет належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України. Реорганізація ХМАПО шляхом її приєднання до ХНМУ відбувалася в період з 2021 року по 2023 рік у відповідності до чинного Розпорядження КМУ від 08.02.2021 №103-р та наказу МОЗ від 15.03.2021 №452. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, МОЗ спрямував свою волю на передання не окремого майна, прав та обов`язків ХМАПО, а всієї їх сукупності. Відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерством охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року № 2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс Харківської медичної академії післядипломної освіти на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 268. Станом на теперішній час наказ МОЗ від 27.12.2023 №2343 є чинним. Будівля гуртожитку №1 ХМАПО (станом на сьогодні студентський гуртожиток №7 ХНМУ), а також дебіторська та кредиторська заборгованість мешканців гуртожитку, обліковується на балансі ХНМУ, обслуговування гуртожитку в тому числі витрати на утримання будинку і території та житлово комунальних послуг здійснюється ХМНУ шляхом укладення договорів на закупівлю послуг за державні кошти. Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 19.12.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження. 30.01.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Бєлової О.Є. надійшов відзив на позовну заяву. 30.01.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Бєлової О.Є. надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору. 16.02.2024 від Харківського національного медичного університету, в інтересах якого діє Павлюк А.В. надійшла відповідь на відзив. 16.02.2024 від Харківського національного медичного університету, в інтересах якого діє Павлюк А.В. надійшли заперечення на клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору. 27.02.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Бєлової О.Є. надійшли заперечення на відповідь на відзив. 29.07.2024 від Харківського національного медичного університету, в інтересах якого діє Павлюк А.В. надійшли додаткові пояснення щодо нарахування витрат на утримання будинку і території та комунальні послуги. 11.09.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Бєлової О.Є. надійшли додаткові пояснення по справі. 16.09.2024 від Харківського національного медичного університету, в інтересах якого діє Павлюк А.В. надійшли додаткові пояснення по справі. 16.09.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Бєлової О.Є. надійшли додаткові пояснення по справі. 18.09.2024 від Харківського національного медичного університету, в інтересах якого діє Павлюк А.В. надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору. 20.01.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Омельницької Т.В. надійшла заява про вступ у справу як представника. Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 17.03.2025 у цивільній справі за позовом Харківського національного медичного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство охорони здоров`я України. 31.03.2025 від [PERSON] надійшла заява про долучення документів. 22.04.2025 від Харківського національного медичного університету, в інтересах якого діє Омельницької Т.В. надійшла заява пояснення про долучення документів. 21.05.2025 від Міністерства охорони здоров`я України, в інтересах якого діє Дяк Ю.М. надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву 21.05.2025 року надійшло клопотання представника третьої особи Дяк Юлії Михайлівни про участь представника третьої особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в системі відеоконференцприйому «EasyCon». Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 22.05.2025 року клопотання представника третьої особи [PERSON] задоволено. 30.05.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Бєлової О.Є. надійшла заява про припинення повноважень представника. 30.06.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Пропенко Ю.О. надійшла заява про вступ у справу як представника. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах. В судовому засіданні представник позивача у повному обсязі підтримала позовні вимоги, посилаючись на підстави, викладені у позові, та просила задовольнити позов. Також вказала, що заперечення відповідача необґрунтовані та непідтверджені жодними належними доказами. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог. Підтримала у повному обсязі підтримала заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, та додатково зазначила, що позивачем не доведена площа, яку займав позивач з родиною, і тому відповідач не мав можливості оплачувати по необґрунтованим тарифам послуги за невизначену площу. В судовому засіданні представники 3-ї особи підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав та способом, детально обґрунтованих в позовній заяві. 3-тя особа додатково зазначила, що подальші судові рішення, ухвалені у справах № 520/7440/21 та № 520/5316/23, якими було визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» не впливають на право позивача на позов у даній справі та обов`язок відповідача щодо відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг. Суд, вивчивши доводи позивача, відповідача, 3-ї особи, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними , які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судовим розглядом встановлено, що відповідно доРозпорядження КМ України від 08.02.2021р. №103-р та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 №452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» Харківську медичну академію післядипломної освіти було реорганізовано шляхом приєднання до Харківського національного медичного університету. В подальшому відповідно до Акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс Харківської медичної академії післядипломної освіти на праві оперативного управління, в тому числі, будівлю гуртожитку [ADDRESS] , а також передано дебіторську заборгованість постійних мешканців гуртожитку станом на 01.11.2022 в сумі 8457762,20 грн. Такий акт затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року № 2343. Наказом ХНМУ від 26.01.2023 №10 «Про визначення переліку студентських гуртожитків ХНМУ» визначений перелік студентських гуртожитків Студентського містечка ХНМУ, які перебувають на балансі університету, серед яких студентський гуртожиток [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року, власником будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв.м., житлова площа 6778.7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , є держава Україна в особі Міністерства охорони здоров`я України. Харківському національному медичному університету належить право оперативного управління вказаним майном. Відповідно до Контракту №4452 від 10.11.2010 року на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти із [PERSON] , його було укладено на період з 08.11.2010 року по 08.11.2011 року (п.6.1. Контракту) із визначенням обов`язку мешканця здійснювати оплату за проживання, виходячи з собівартості утримання 1 кв. м., фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників встановлених приладів обліку в будівлі гуртожитку. (п.4.1 Контракту). Згідно положень ст. 1 Контракту ХМАПО надала в тимчасове користування для тимчасового проживання відповідачу та членам його родини: дружина [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , квартиру [ADDRESS] . Згідно п. 3.2.1 Контракту ХМАПО зобов`язалась надати мешканцям у тимчасове користування для тимчасового проживання житлове приміщення в гуртожитку та згідно з п. 3.2.3 Контракту, надати наймачу комунальні послуги. Згідно п. 2.1.2, 2.1.3 Контракту, мешканець, в свою чергу, має право користуватись комунальними послугами, приміщеннями побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку. Плата за проживання у гуртожитку розраховується, виходячи із собівартості утримання 1 кв. м. площі, яку займає мешканець, фактичних витрат за спожиті енергоносії та інші комунальні послуги у відповідності до показників приладів обліку, встановлених у будівлі гуртожитку ( п.4.1 Контракту). Положеннями п. 4.2, Контракту передбачено, що мешканець зобов`язався не пізніше 25-го числа кожного наступного місяця вносити плату за проживання в гуртожитку. Розмір плати за проживання може бути змінений у випадку зміни цін, індексу інфляції та в інших випадках, передбачених законодавством України, а також у зв`язку із збільшенням витрат, пов`язаних з у триманням гуртожитку (п.4.4 Контракту). Даних про визнання недійсним укладеного між ХМАПО та відповідачем контракту на тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти матеріали справи не містять. Згідно довідки ХНМУ від 01.12.2023 №4 сумісно з відповідачем проживають за адресою: [ADDRESS] члени його родини: в період з 01.11.2020 по 30.04.2022 фактично проживало 4 особи, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В травні 2022 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] фактично не проживали. В період з 01.06.2022 по 31.07.2022 фактично проживало 4 особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В період з 01.08.2022 по 30.09.2022 фактично проживала 1 особа [PERSON] . В період з 01.10.2022 по 31.10.2023 фактично проживало 2 особи [PERSON] та [PERSON] . Після закінчення визначеного в п.6.1. Контракту №4452 від 10.11.2010 строку його дії відповідач разом із членами своєї родини продовжив проживати та займати квартиру [ADDRESS] , не укладаючи нового контракту на проживання. Доказів заперечення з боку ХМАПО та ХНМУ обставин подальшого проживання відповідача разом із членами своєї родини в квартирі [ADDRESS] суду також не надано. Отже встановлені судом фактичні обставини дають підстави для твердження про виникнення між сторонами з моменту укладення Контракту №4452 від 10.11.2010 та після закінчення терміну його дії договірних відносин щодо надання відповідачу житлової площі за договором найму і в силу таких відносин відповідач зобов`язаний нести витрати за проживання у гуртожитку своєї родити, а також за використання допоміжними приміщеннями для задоволення своїх санітарно-гігієнічних потреб і сплачувати спожиті комунальні послуги. Суд бере до уваги визнання відповідачем обставин проживання разом із родиною в квартирі [ADDRESS] та фактичного продовження між сторонами договірних відносин із тимчасового проживання в гуртожитку та у відповідності до ч.1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України такі обставини не підлягають доказуванню. Також судом досліджений зміст стор. 12 паспорту громадянина України [PERSON] , [NUMBER] , виданого 21.08.1999 Борівським РВ УМВС в Харківській області, де значиться про реєстрацію місця проживання [ADDRESS] , що відповідає довідці ХНМУ від 01.12.2023 № 4. Зазначене доводить факт проживання та користування відповідачем квартирою [ADDRESS] , адже відповідно до п.4 постанови КМУ від 07.02.2022 №265 «Про Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п.2) п.7 наведеної постанови декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання (далі - декларація), поданою такою особою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, здійснюється щодо особи, яка: декларує місце проживання у гуртожитку, що не належить особі на праві власності, спільної власності (спільної часткової або спільної сумісної власності), за умови надання згоди уповноваженої особи з управління (утримання) гуртожитку, що належить до сфери управління підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності (далі - уповноважена особа житла). Щодо відсутності даних про розміри витрат, які підлягають стягненню з відповідача, то суд вважає їх доведеними позивачем, а заперечення відповідача в цій частині спростовуються наданими та перевіреними судом письмовими доказами. Так, відповідно до наказу ХМАПО від 31.08.2020 № 346-з «Про вартість проживання в гуртожитку [ADDRESS] у зв`язку з підвищенням заробітної плати з 01 вересня 2020 року» затверджено вартість 1 кв. м. за послуги з утримання гуртожитку та прибудинкової території для осіб, що проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце. Згідно Калькуляції, яка є додатком до даного наказу вартість 1 кв. м. за послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території гуртожитку №1 з 01 вересня 2020 року складала 16, 42 грн. (13, 68 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2, 74 грн.). Наказом ХМАПО від 25.01.2021 №46-з «Про вартість проживання в гуртожитку [ADDRESS] у зв`язку з підвищенням заробітної плати та тарифів на комунальні послуги (централізоване водопостачання та водовідведення, опалення, електропостачання) з 01 січня 2021 року» було затверджено Калькуляцію вартості 1 кв. м. послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території №1 з 01 січня 2021, яка склала для інших категорій громадян, які проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце 17, 87 грн. (14, 91 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2, 89 грн.). Наказом ХМАПО від 12.01.2022 №18-з «Про зміну вартості проживання в гуртожитку №1 ХМАПО» з 01 січня 2022 року було затверджено Калькуляцію вартості 1 кв. м. послуги з утримання гуртожитків та прибудинкової території №1 з 01 січня 2022, яка склала для інших категорій громадян, які проживають за контрактом та займають понад одне ліжко-місце 18, 58 грн. (15, 48 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 3,10 грн.). Наказом ХНМУ від 02.01.2023 №05-госп «Про затвердження граничного розміру вартості послуг з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метра в гуртожитку №7 ХНМУ» з 01 січня 2023 року було затверджено розмір вартості послуги з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метру житлових приміщень гуртожитку №7 для осіб, які працюють у ХНМУ та інших закладах освіти, установах та організаціях 13,50грн. (11,25 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 2,25 грн.) та включає в себе: оплату праці, грн./місяць 8, 34 грн., нарахування на заробітну плату - 22,0 % грн. 1, 84 грн., матеріальні витрати 0,11 грн., оплата послуг(крім комунальних) 0,92 грн., капітальні витрати (до 10% інших витрат) 0,04 грн. Всього витрат 11,25 грн., ПДВ 2,25грн. Вартість проживання у студентському гуртожитку складається з вартості утримання 1 кв. м. загальної площі будинку гуртожитку, помноженої на кількість кв. м. приміщення, яке займає особа. Поняття терміну «квартирна плата» наведено у ст. 66 ЖК СРСР, а саме, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. В одинарному розмірі оплачується загальна площа, що має належати наймачеві та членам його сім`ї за встановленими нормами, а також зайва площа, якщо розміри її на всю сім`ю не перевищують половини норми загальної площі, яку належить мати одній особі. Плата за користування рештою зайвої загальної площі береться в підвищеному розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 67, 68 цього Кодексу плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 за №572 із змінами (далі Правила), визначено порядок користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, на які поширюється дія Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків". Так, наймач житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; тощо (п.7). Мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар) (п.10). Власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків несуть відповідальність згідно із законом (п.11). З урахуванням наведених норм матеріального права, якими врегульовані питання плати за користування житлом, суд визнає, що плата за проживання у гуртожитку є складовою квартирної плати, передбачає оплату за користування житловими та допоміжними приміщеннями гуртожитку, улаштованими для забезпечення санітарно-гігієнічних потреб мешканців гуртожитку, і обраховується відповідно до затвердженого тарифу. Суд, перевіривши твердження відповідача щодо відсутності доказів, що оплата за проживання в гуртожитку позивачем розраховується виходячи із собівартості утримання 1 кв. м, який займає наймач, зазначає наступне. Відповідно до розрахунку ціни позову визначення відповідачу вартості проживання в гуртожитку здійснено позивачем виходячи із вартості обслуговування 1м2 гуртожитку та пропорційно до корисної площі квартири [ADDRESS] 71,2 кв.м. за листопад грудень 2020 року в сумі 13,68 грн., що відповідає наказу ХМАПО від 31.08.2020 № 346-з, за січень грудень 2021 року в сумі 14,91 грн., що відповідає наказу ХМАПО від 25.01.2021 №46-з, за січень лютий 2022 року в сумі 15,48 грн., що відповідає наказу ХМАПО від 12.01.2022 №18-з, за січень жовтень 2023 року в сумі 13,50 грн., що відповідає наказу ХНМУ від 02.01.2023 №05-госп. Також під час розгляду справи не знайшло свого підтвердження, що позивач здійснює розрахунок заборгованості відповідача, базуючись на площі, що складає 79,6 кв. м., адже відповідно до наданих позивачем витягів з відомості про нарахування за проживання в гуртожитку на період грудень 2020 жовтень 2023 р.р. дані про загальну опалювальна площу квартири №330 79,6 кв.м є лише інформативною, в той час як площа, з якої здійснюються відповідні нарахування, в розрахунку ціни позову позивачем зазначена 71,2 кв.м. За таких умов суд приймає надані позивачем розрахункові дані щодо площі приміщення, яке становило предмет контракту №4452 від 10.11.2010. При цьому суд бере до уваги наданий та досліджений під час судового розгляду витяг з технічного паспорту на гуртожиток по [ADDRESS] (інв. справа №61257), виготовлений 19.03.2019 КМ «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», де містяться розрахункові дані про площі приміщень в гуртожитку. Такі дані повністю узгоджуються з витягами з відомостей нарахувань за проживання в гуртожитку (кімн. 330). Отже позовні вимоги про відшкодування вартості обслуговування гуртожитку (утримання будинку та території) в сумі 1948,04 грн. за листопад грудень 2020 року, 12739,08 грн. за 2021 рік, 4360,28 грн. за 2022 рік, 9612,00 грн. за січень жовтень 2023 року підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення заборгованості за іншими видами комунальних послуг. Нарахування плати з відшкодування за комунальні послуги у студентському гуртожитку № 7 ХНМУ здійснювалося відповідно до наказу ХНМУ від 30.12.2022 №179/2022-адм. (відомості нарахувань за січень 2023, відомості нарахувань за лютий 2023, відомості нарахувань за березень 2023), Наказу ХНМУ від 20.04.2023 №84-адм «Про порядок обрахунку плати за проживання в гуртожитках ХНМУ», розпорядження ХНМУ №1 від 15.05.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку [ADDRESS] , за квітень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 13.06.2023 №3 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку [ADDRESS] , за травень 2023 року», розпорядження ХНМУ №4 від 17.07.2023 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку [ADDRESS] , за червень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 11.08.2023 №5 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку [ADDRESS] , за липень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 14.09.2023 №6 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку [ADDRESS] , за серпень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 16.10.2023 №7 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку [ADDRESS] , за вересень 2023 року», розпорядження ХНМУ від 17.11.2023 №9 «Про затвердження розрахунку плати за проживання в гуртожитку [ADDRESS] , за жовтень 2023 року». Відповідно до розрахунку ціни позову за період 01.11.2000 - 31.10.2023 у відповідача як особи, що фактично разом із членами своєї родини (дружиною, донькою та сином) проживає в квартирі [ADDRESS] , що має загальну опалювальну площу 79,6 кв.м., корисну площу 71,2 кв.м., утворилась заборгованість в загальному розмірі 135965,34 грн., в т.ч. за листопад - грудень 2020 року в сумі 10 236,33 грн. виходячи , з яких витрати 1948,04 грн. на утримання будинку та території, 2548,50 грн. на опалення, 1011,63 грн. холодна вода, 611,15 грн. водовідведення, 2268,00 грн. електропостачання, 10,82 грн. освітлення міст загального користування, 132,14 грн. користування ліфтами. Аналогічно за 2021 рік у відповідача утворилась заборгованість в сумі 55672,28 грн., з яких витрати 12739,08 грн. на утримання будинку та території, 9885,54 грн. на опалення, 5392,09 грн. холодна вода, 2987,07 грн. водовідведення, 14532,00 грн. електропостачання, 64,92 грн. освітлення міст загального користування, 792,84 грн. користування ліфтами. За 2022 рік у відповідача утворилась заборгованість в сумі 39813,52 грн., з яких витрати 4360,28 грн. на утримання будинку та території, 5450,26 грн. на опалення, 6906,11 грн. холодна вода, 3633,84 грн. водовідведення, 12204,40 грн. електропостачання, 48,34 грн. освітлення міст загального користування, 574,70 грн. користування ліфтами. Відповідно до наданого позивачем та дослідженого судом розрахунку витрати на обслуговування гуртожитку за період березень серпень 2022 року відповідачу не нараховувались. Аналогічно за період березень жовтень 2022 року відповідачу не нараховувались витрати на опалення. За січень - жовтень 2023 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 30243,21 грн. , з яких витрати 9612,00 грн. на утримання будинку та території, 7125,20 грн. на опалення, 1198,22 грн. холодна вода, 634,08 грн. водовідведення, 6048,67 грн. електропостачання, 432,43 грн. освітлення міст загального користування, 152,07 грн. вивіз сміття. Доказів оплати зазначеної суми заборгованості відповідачем до суду не надано. Судовим розглядом також встановлено, що за наведений спірний період 2020-2023 позивачем понесені фактичні витрати на утримання та обслуговування гуртожитку [ADDRESS] , що доводиться наступними письмовими доказами: за 2020 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №30/20 від 30.01.2020, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з поводження з побутовими відходами договір 12/1 від 03.02.2020, копії актів здачі-приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/20 від 04.02.2020, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060С/20 від 19.02.2020 та №0060С/20 від 24.12.2020, копії актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі - приймання послуг водовідведення та водопостачання та платіжних доручень згідно договорів №1841/09-ТВ-Б від 26.02.2020 та №1842/09-ТК-Б від 26.02.2020; за 2021 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №37/21 від 02.03.2021, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір 12/1 від 18.02.2021, копії актів здачі приймання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/21 від 12.02.2021, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №27/02 від 22.02.2021 та №1 від 29.03.2021, копії актів приймання- передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення копії актів здачі-приймання наданих послуг водопостачання та водовідведення, платіжних доручень згідно договорів №2218/09-ТВ-Б від 19.02.2021, №2219/09-ТК-Б від 19.02.2021, №3002/09-ТК-Б від 21.12.2021 та 3001/09-ТВ-Б від 21.12.2021 ; за 2022 рік: щодо технічного обслуговування ліфтів договір №41/22 від 01.06.2022, копії актів приймання виконаних послуг з обслуговування ліфтів та платіжних доручень; щодо надання послуг з утилізації/видалення сміття та поводження зі сміттям договір № 12 від 18.04.2022 копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та платіжних доручень; щодо теплопостачання договори про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №588/22 від 11.02.2022 та №10117/22 від 17.10.2022, копії актів виконаних робіт по відпуску теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договір про закупівлю електричної енергії №16-02/2022 від 11.02.2022, копії приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення договори №16303/09- Б-2-ТК від 03.02.2022, №16302/09-Б-2-ТВ від 03.02.2022, копії актів здачі- приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; за 2023-рік: щодо надання послуг з вивезення твердих побутових відходів договір 20/01 від 20.01.2023, копії актів надання послуг та платіжних доручень; щодо теплопостачання договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №10161/23 від 17.01.2023 копії актів приймання-передачі теплової енергії та платіжних доручень; щодо електроенергії договори про закупівлю електричної енергії №0060 від 30.01.2023, №0060-1 від 03.04.2023, №0060-2 від 03.05.2023, №0060-3 від 07.06.2023, копії актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень; щодо водопостачання та водовідведення платіжні доручення договори №3706/00-ТВ-Б від 30.01.2023 та №3707/00-ТК-Б від 30.01.2023, копії актів здачі-приймання наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, платіжних доручень; щодо витрат на утримання будинку й території - калькуляція вартості послуги з експлуатації та господарського обслуговування будинків одного квадратного метру житлових приміщень гуртожитку, відповідно до наказів ХМАПО та ХНМУ. У суду не має підстав сумніватися в достовірності таких наданих позивачем витрат. Надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунки заборгованості складені з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць, а тому приймаються судом та покладаються в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначених розрахунків відповідачем не надано. Так само не надано об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності. Отже позивачем доведено надання комунальних послуг відповідачу та членам його родини у заявлений період, а відповідач відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України доказів того, що нарахування проводилися в цей період за відсутності надання таких послуг, або комунальні послуги надавалися неналежної якості, що вказувало на наявність підстав для звільнення відповідача від оплати їх вартості або зменшення нарахованих сум, не надав. Твердження відповідача в цій частині не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Також суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність опалення та електричної енергії, та укладеного договору із постачання теплової енергії та на обслуговування будинку, адже воно спростовується зазначеними письмовими доказами, які перевірені судом. Щодо посилання відповідача на відсутність постачання гарячої води до приміщень гуртожитку та відсутності опалення, то наданий позивачем розрахунок ціни позову не містить в собі даних про нарахування відповідачу до відшкодування витрат щодо послуг із гарячого водопостачання, а в період травень 2021-жовтень 2021, березень 2022 - жовтень 2022, травень 2023-жовтень 2023 послуги із опалення також не нараховуються. Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам, суд виходить з наступного. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. Пунктом 1 частини 1статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічні положення передбачені ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Статтею 66 ЖК України встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ст. 67 ЖК України, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно положень ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово- комунальні послуги», відповідно до яких власник або споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше. Як встановлено в судовому засіданні відповідач після закінчення строку дії контракту №4452 від 11.11.2010 не уклав договір про тимчасове проживання в гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти та відповідно про сплату за надані послуги та витрат на утримання будинку і територій та житлово- комунальні послуги з позивачем, тобто допускає порушенням норм чинного законодавства. В той же час відповідач фактично продовжує проживати в гуртожитку та користуватись комунальними послугами. Отже між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Аналогічні положення передбачені ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Пунктом 1 частини 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений ст. ст. 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» -житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг) . У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Отже, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем, посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 127 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Згідно з ч. 2 ст. 128 Житлового кодексу України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. За правилом ст. 129 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Частиною 1 статті 130 Житлового кодексу України передбачено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року №498 затверджено Примірне положення про користування гуртожитком ( далі - Примірне положення), яке визначає порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них, дія якого поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності та п 1.1. якого передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17). Отже, відповідач після закінчення строку дії контракту №4452 від 10.11.2010 та до укладення нового та інших відповідних договорів на отримання послуг повинен був щомісячно сплачувати фактично отримані ним послуги на умовах, визначених законом. На думку суду, відсутність договору найму жилого приміщення в гуртожитку та договорів про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані послуги і за період з 01.11.2020 31.10.2023. Одночасно суд відхиляє посилання відповідача на відповідні судові рішення в інших справах №2033/7685/12 від 29.10.2013, №2033/3817/12 від 18.10.2013 як такі, що не є тотожними із даною. В зазначених судових справах та прийнятих за ними рішеннях не вирішувалось питання про порядок оплати відповідачем вартості проживання та комунальних витрат в кв. [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Одночасно суд враховує, що відповідно до рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01.11.2023, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного суду від 28.03.2024 у цивільній справі №645/3227/21 за позовом Харківського національного медичного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості із відшкодування витрат на утримання будинку й території та житлово-комунальних послуг вже раніше встановлювалися обставини проживання та користування відповідачем кв. [ADDRESS] та стягувалась відповідна заборгованість за період з 01.03.2016 по 01.02.2019. Суд у відповідності до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вважає такі обставини встановленими. Щодо обставин наявності права позивача на даний позов, то суд виходить з наступного. Так, дійсно судовими рішеннями у справах №520/7440/21 та №520/5316/23 були визнані протиправним та скасовані розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти» та наказ Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 № 452 «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти». За актом прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, який було затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, за ХНМУ було закріплено цілісний майновий комплекс ХМАПО на праві оперативного управління, зокрема, будівлю гуртожитку №1, об`єкт державної власності, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 174352844 від 18.07.2019 та індексний номер витягу 319980111 від 11.01.2023 року в оперативному управлінні позивача перебувають будівлі гуртожитку, загальною площею 18771.2 кв.м., житлова площа 6778.7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління визнається речове право суб`єкта управління, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим органом) у межах встановлених цим кодексом, іншими законами, а також власником майна (уповноваженим органом). Також згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Харківський національний медичний університет (код ЄДРПОУ 01896866) є правонаступником юридичної особи Харківська медична академія післядипломної освіти (код ЄДРПОУ 01896872). Відповідно до ч.5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відповідно до ч.ч. 4-8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у разі приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, до містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках. Відповідно до п.п. 39, 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №826/10249/18 «згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для проведення відповідних реєстраційних дій…….згідно пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для внесення запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи будь-яким державним реєстратором». Даних, що на виконання судових рішень у справах №520/7440/21 та №520/5316/23 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відповідні відомості щодо статусу Харківської медичної академії післядипломної освіти (код ЄДРПОУ 01896872) під час судового розгляду не добуто. У суду також відсутні дані, що скасований акт прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022року №2343, та відбулося повернення до складу майна Харківської медичної академії післядипломної освіти заборгованості відповідача, яка є предметом розгляду в даній справі. Між тим, відповідно до визначень, наведених в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207 балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Судовим розглядом встановлено, що реорганізація ХМАПО шляхом її приєднання до ХНМУ відбувалася в період з 2021 року по 2023 рік у відповідності до Розпорядження КМ України від 08.02.2021р. №103-р та наказу МОЗ України від 15.03.2021р. №452, а до ХНМУ, як правонаступника, перейшло усе майно ХМАПО як сукупність прав та обов`язків, які їй належать на підставі передавального акту. Отже, будівля гуртожитку №1 ХМАПО (станом на день розгляду справи студентський гуртожиток № 7 ХНМУ), а також дебіторська та кредиторська заборгованість мешканців гуртожитку, обліковується на балансі ХНМУ, обслуговування гуртожитку в тому числі витрати на утримання будинку і території та житлово-комунальних послуг здійснюється ХНМУ шляхом укладання договорів про закупівлю послуг за державні кошти. У абзаці другому-четвертому підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 5 червня 2019 року № 3-р(І)/2019 № 3-р(І)/2019 Конституційний Суд України звернув увагу на те, що юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване. Позбавлення через судову процедуру відповідача обов`язку сплачувати витрати про утриманню будинку й територій та житлово комунальні послуги лише через наявність правової колізії при проведенні процедури припинення (реорганізації) ХМАПО шляхом його приєднання до ХНМУ, може мати наслідком недотримання основних принципів цивільного законодавства, викладених в ст. 3 ЦК України. Велика Палата ВС у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19 (провадження № 12-18гс20, п. 6.20) сформулювала такий висновок: «Пунктом 6 статті 3 ЦК України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість». Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ч. 1ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved