Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що в січні 2024 року із справи № 711/8712/23 Придніпровського районного суду м. Черкаси про заміну стягувача у виконавчому провадженні він дізнався про те, 04 листопада 2021 року виданий виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 14421, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості по кредитному договору № 014/2061/3/11726 від 25.03.2008 року з усіма додатками та додатковими угодами на суму 857 815,95 гривень. Кредитний договір № 014/2061/3/11726 від 25.03.2008 року був укладений між AT «Ерсте Банк» та [PERSON] . Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13 липня 2010 року порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи - підприємця [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ). Постановою від 02 вересня 2010 року боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича. Протягом ліквідаційної процедури були виявлені наступні кредитори банкрута: публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» на суму 192 307 грн. 26 коп., [PERSON] на суму 184 000 грн. 00 коп., [PERSON] на суму 315 500 грн. 00 коп. Ухвалою господарського суд Черкаської області від 14 червня 2011 року по справі № 01/1367 за заявою фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання банкрутом було затверджено звіт ліквідатора арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича. Припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) в зв`язку із банкрутством. Провадження по справі припинено. Тобто, борг [PERSON] по кредитному договору перед AT «Ерсте Банк» припинився в зв`язку із банкрутством. Враховуючи, що AT «Ерсте Банк» брав участь у справі про банкрутство позивача, знав що борг по кредитному договору перед AT «Ерсте Банк» припинився і зв`язку із банкрутством ФОП [PERSON] згідно ухвали господарського суду Черкаської області від 14 червня 2011 року по справі № 01/1367, його правонаступник АТ «ФІДОБАНК» не мав право відступати право вимоги іншим юридичним особам, а ТОВ «Вердикт Капітал» отримувати виконавчий напис та пред`являти його до виконання. Вважає, що вказаний виконавчий напис не відповідає нормам законодавства України і порушує його права. У зв`язку з цим, просить визнати виконавчий напис, вчинений 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 14421, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС») заборгованості по кредитному договору № 014/2061/3/11726 від 25.03.2008 року з усіма додатками та додатковими угодами за період з 11.12.2020 року по 26.05.2021 року на суму 857815,95 гривень - таким, що не підлягає виконанню, а також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. Ухвалою від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29 листопада 2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Адвокат позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, у поданому до суду відзиві на позовну заяву, позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. Треті особи до судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що 04 листопада 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис № 14421, яким стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 014/20161/3/11726 від 25.03.2008 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між АТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є АТ «ФІДОБАНК» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є АТ «ФІДОБАНК» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Фінансова Компанія «ВЕНДОР» на підставі Договору № 2 про відступлення прав вимоги від 06.06.2014 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «ПРОФІТ КРЕДИТ» на підставі Договору № 25122019-ВР/ПК про відступлення прав вимоги від 25.12.2019 року, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору № 11-12/20 про відступлення прав вимоги від 11.12.2020 року. У виконавчому написі вказано, що строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.12.2020 року по 26.05.2021 року. Сума заборгованості за Кредитним договором становить 857 815,95 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, які підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість [PERSON] становить 858 315,95 грн. На даний час приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. на підставі даного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 68222974 та здійснюються заходи з його примусового виконання. Підставою для здійснення виконавчого напису, приватний нотаріус вказав про існування заборгованості по вищевказаному Кредитному договору. У своєму позові позивач вказав, що Кредитний договір № 014/2061/3/11726 від 25.03.2008 року, дійсно, був укладений між AT «Ерсте Банк» та [PERSON] . Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13 липня 2010 року порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи - підприємця [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ). Постановою від 02 вересня 2010 року боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича. Протягом ліквідаційної процедури були виявлені наступні кредитори банкрута: публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» на суму 192 307 грн. 26 коп., [PERSON] на суму 184 000 грн. 00 коп., [PERSON] на суму 315 500 грн. 00 коп. Ухвалою господарського суд Черкаської області від 14 червня 2011 року по справі № 01/1367 за заявою фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання банкрутом було затверджено звіт ліквідатора арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича. Припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) в зв`язку із банкрутством. Провадження по справі припинено. Зазначає, що оскільки AT «Ерсте Банк» брав участь у справі про банкрутство позивача, знав що борг по кредитному договору перед AT «Ерсте Банк» припинився і зв`язку із банкрутством ФОП [PERSON] згідно ухвали господарського суду Черкаської області від 14 червня 2011 року по справі № 01/1367, його правонаступник АТ «ФІДОБАНК» не мав право відступати право вимоги іншим юридичним особам, а ТОВ «Вердикт Капітал» отримувати виконавчий напис та пред`являти його до виконання. Позивач звертаючись до суду, вказав, що вказаний виконавчий напис не відповідає нормам законодавства України і порушує його права. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факту отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи був він наданий нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, тому на користь позивача з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позову в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved