Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 18 вересня 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (далі позивач) - Андросюк Ігор Сергійович звернувся до Шумського районного суду Тернопільської області із позовом до [PERSON] , Фермерського господарства «Івашенюків» (далі відповідачі) про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди нового орендаря. 2. Позов обґрунтований тим, що 01.07.2015 р. між СТОВ «Агро-Лан» та [PERSON] було укладено договір оренди землі №б/н, на підставі якого СТОВ набуло право оренди земельної ділянки площею 1,67 га., кадастровий номер 6125882100:01:001:0781, розташованої на території Великозагайцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області. 30.08.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», СТОВ «Агро-Лан» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору оренди від 01.07.2015 р., якою сторони внесли зміни, зокрема, в частині сторін Договору оренди землі, а також в частині строку його дії та розміру орендної плати. З урахуванням укладеної додаткової угоди №б/н від 30 серпня 2018 року, сторони погодили внести зміни в п.8 Договору: строк дії договору - 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди….., після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, 22.04.2025 р. позивач надіслав відповідачу [PERSON] лист-повідомлення. Таким чином, до закінчення строку дії договору оренди, позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями вказаної норми права та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується квитанцією установи поштового зв`язку про прийняття поштового відправлення та повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач зобов`язаний був протягом місяця розглянути на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, однак, будь-якої відповіді на вищевказаний лист [PERSON] не надав, а отже не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Зазначає, що позивач, як орендар, належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проєкт додаткової угоди, окрім того, зазначена земельна ділянка перебувала в оренді позивача і не вибувала з його користування протягом строку дії договору оренди землі. Натомість, відповідач [PERSON] у відповідь на отриманий проєкт додаткової угоди, не надіслав повідомлення про заперечення на запропоновані умови або зустрічну пропозицію, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди вищевказаної земельної ділянки, проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 61359791 від 01.09.2025 р. Таким чином, позивач дізнався про те, що відповідач уклав договір оренди земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у позивача, з іншим орендарем, а саме, Фермерським господарством «Івашенюків». Окрім того, вказує, що договір оренди землі укладений між позивачем та [PERSON] з урахуванням додаткової угоди №б/н від 30.08.2018 р. діє до 30.08.2025 р. включно, незважаючи на зазначене, договір з Фермерським господарством «Івашенюків» та останнім укладено 29.08.2025 р., а відповідна реєстрація проведена 01.09.2025 р. З урахуванням того, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» належно виконувало свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором строк повідомило орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, представник позивача вважає, що позивач має право на поновлення договору на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі». На підставі вищевикладеного, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити. 06 листопада 2025 року представником позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» - адвокатом Андросюком І.С. через систему «Електронний суд» подано заяву про уточнення позовних вимог. Зазначає, що під час складання позовної заяви, а саме, в її прохальній частині було допущено неточності, а саме в тексті додаткової угоди, яку позивач просить визнати укладеною датою договору оренди землі зазначено 30.08.2018 р., замість вірного 01.07.2015 р. Ухвалою Шумського районного суду від 19 листопада 2025 року прийнято до провадження заяву представника позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» - адвоката Андросюка Ігоря Сергійовича про уточнення позовних вимог. Постановлено, в подальшому розгляд справи здійснювати з урахуванням уточнених позовних вимог. Не погоджуючись із доводами представника позивача, представником відповідача ФГ «Івашенюків» адвокатом Ульченко С.О. 22 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, вказуючи на те що, вимога про визнання права оренди відповідача відсутнім, без обґрунтування порушення права позивача договором оренди земельної ділянки укладеного між [PERSON] та ФГ «Івашенюків», а також без оспорювання нового договору, не є належним способом захисту прав позивача. Також наведені твердження позивача про поновлення договору оренди на підставі п. 6 статті 33 ЗУ «Про оренду землі» та твердження що останній продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, не підтверджуються будь-якими доказами, більше того, суперечать умовам договорів оренди та положенням законодавства, які передбачають, що після закінчення договору оренди, земельна ділянка передається орендодавцеві, а також з моменту реєстрації права оренди земельна ділянка передається новому орендарю. Зазначає, що ст. 17 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що об`єкт (земельна ділянка) за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Отже, з наведеного слідує висновок, що земельна ділянка площею 1,67 га, кадастровий номер 6125882100:01:001:0781 передана відповідачем [PERSON] , Фермерському господарству «Івашенюків» на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки від 29.08.2025 року з моменту державної реєстрації права оренди 01.09.2025 р. Не погоджуючись із доводами представника позивача, представником відповідача [PERSON] адвокатом Ульченко С.О. 27 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, вказуючи на те що, позивач часто порушував умови Договору оренди землі від 01 липня 2015 року та не виплачував орендну плату вчасно (до завершення поточного року) допускаючи прострочення від 2-х до 9-ти місяців, іноді [PERSON] повинен був по декілька разів звертатись до позивача за виплатою орендної плати, яку останній проводив частинами, частково в строк, а частково з порушенням строків визначених Договором. Вказані факти підтверджуються наданими доказами, а саме довідками про доходи відповідача, а також відомостями на реалізацію сільськогосподарської продукції, з яких взагалі неможливо встановити момент видачі орендної плати в натуральній формі. А тому вважає, що посилання позивача на належне виконання умов договору не відповідає дійсності та не підтверджується наявними у справі доказами. Окрім того, [PERSON] 24.02.2025 р. на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» направив заяву, якою повідомив, що не має наміру продовжувати договір оренди з позивачем, вказаний лист отримано товариством 27.02.2025 р. Згідно умов договору та вимог законодавства позивач одразу після закінчення строку дії договору повинен повернути і повернув земельну ділянку [PERSON] , який після повернення земельної ділянки отримав можливість в повному обсязі реалізувати своє право власності на земельну ділянку (володіти, користуватися та розпоряджатися). Вважає, що у вказаній справі відсутній факт користування позивачем земельною ділянкою після закінчення Договору від 01.07.2015 р. з врахуванням змін передбачених Додатковою угодою від 30.08.2018 р. до Договору оренди землі, оскільки це прямо суперечить, як нормам законодавства так і положенням договору, та свідчить про те, що позивач не використовує і не використовував земельну ділянку після закінчення договору оренди землі 30.08.2025 року, хоча вказана підстава необхідна для поновлення договору оренди землі на тих самих умовах і на той самий строк. Окрім того, не можливо зрозуміти який договір хоче поновити позивач та на яких умовах, оскільки а ні в проєкті додаткової угоди, а ні в позовних вимогах позивач в тексті додаткової угоди яку просить визнати укладеною не визначає строк дії договору. На підставі вищезазначеного, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, та такими що не відповідають вимогам матеріального права, не підтверджуються доказами та спростовуються тим, що позивач допускав порушення умов договору при виплаті орендної плати, як щодо строків виплати так і щодо розміру орендної плати (не належно виконував обов`язки за умовами договору), відповідач [PERSON] письмово повідомив орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, позивач не використовував і не використовує земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди землі, в додатковій угоді яку позивач просить суд визнати укладеною, наявні істотні умови, які не погоджувались [PERSON] , а також у вказаній додатковій угоді не передбачено строк дії договору оренди землі. 06 листопада 2025 року представником позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» подано відповідь на відзив. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» - адвоката Андросюка І.С. про поновлення строку для подання відповіді на відзив відмовлено, відповідь на відзив представника позивача залишено без розгляду. 17.12.2025 р. та 13.01.2026 р. представниками сторін подано додаткові пояснення. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» - Андросюк І.С. позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідачів ФГ «Івашенюків», [PERSON] адвокат Ульченко С.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 22 жовтня 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника відповідачів, підготовчий розгляд справи відкладено на 06 листопада 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника відповідачів, підготовчий розгляд справи відкладено на 19 листопада 2025 року. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2025 року прийнято до провадження заяву представника позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» - адвоката Андросюка І.С. про уточнення позовних вимог, постановлено в подальшому розгляд справи здійснювати з урахуванням уточнених позовних вимог, підготовчий розгляд справи відкладено на 02 грудня 2025 року. 6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» - адвоката Андросюка І.С. про поновлення строку для подання відповіді на відзив відмовлено, відповідь на відзив представника позивача залишено без розгляду, справу призначено до судового розгляду на 17 грудня 2025 року, у зв`язку із технічним збоєм в ході фіксування судового засідання, судовий розгляд справи відкладено на 14 січня 2026 року. 7. Протокольною ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 14 січня 2026 року в задоволенні клопотання представника позивача про витребування письмових доказів, для їх огляду в судовому засіданні відмовлено, долучено до матеріалів справи додаткові докази, а саме копію довідки №6695 від 16.12.2025 р, копію шляхового листа від 13.10.2025 р, судовий розгляд справи відкладено на 22 січня 2026 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється власником земельної ділянки, яка розташована на території Великозагайцівської сільської ради Шумського (Кременецького) району Тернопільської області площею 1,67 га., кадастровий номер 6125882100:01:001:0781, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 332915 виданого 11 листопада 2009 року управлінням Держкомзему у Шумському районі Тернопільської області. 9. Встановлено, що 01 липня 2015 року між [PERSON] та СТОВ «Агро-Лан» в особі його директора Якобчука Олексія Сидоровича, було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого СТОВ набуло право оренди земельної ділянки площею 1,67 га., кадастровий номер 6125882100:01:001:0781, розташованої на території Великозагайцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області. Відповідно до п. 8 вищевказаного договору оренди землі, Договір укладено строком на 7 років. 10. 30 серпня 2018 року між [PERSON] , як орендодавцем, СТОВ «Агро-Лан», як орендарем, та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як новим орендарем, укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 01.07.2015 р.), відповідно до якої сторони внесли зміни, зокрема, в частині сторін Договору оренди землі, а також в частині строку його дії та розміру орендної плати. Зокрема, до п. 4.1 додаткової угоди внесено зміни у Договір оренди землі в п. 8 та викладено його в наступній редакції: «Договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». 11. 13 вересня 2018 року державним реєстратором Кременецької міської ради Костинником М.О. було зареєстровано речове право оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» за земельною ділянкою кадастровий номер 6125882100:01:001:0781 на підставі Договору оренди землі від 01.07.2015 р., додаткової угоди від 30.08.2018 р., що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу: 137582000, дата формування 13.09.2018 р. 12. На підтвердження виконання своїх обов`язків як орендаря, позивачем до матеріалів справи долучено, відомість на реалізацію с/г продукції (кукурудзи) за 2020 рік. В рядку № 20 зазначено прізвище [PERSON] , кількість 1300 кг., вартість - 7683 грн., в графі 9 міститься підпис про одержання останнім вищевказаної продукції, відомість на реалізацію с/г продукції (пшениці) за 2020 рік. В рядку № 22 зазначено прізвище [PERSON] , кількість 400 кг., вартість 2822,40 грн., в графі 9 міститься підпис про одержання останнім вищевказаної продукції, відомість на реалізацію с/г продукції (цукор) за 2020 рік. В рядку № 22 зазначено прізвище [PERSON] , кількість 100 кг., вартість 1625,00 грн., в графі 9 міститься підпис про одержання останнім вищевказаної продукції, видатковий касовий ордер від 24 листопада 2021 року на виплату орендної плати в розмірі 8287,14 грн., копії платіжних інструкцій у національній валюті № 2473205236 від 28 грудня 2022 року на суму 11000,16 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2022 р., отримувач: [PERSON] , № 1666413939 від 04 серпня 2023 року на суму 11000,16 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2023 р., отримувач: [PERSON] , № 1940410065 від 10 вересня 2024 року на суму 11000,16 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2024 р., отримувач: [PERSON] , № 2958896560 від 16 грудня 2024 року на суму 561,02 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2024 р., отримувач: [PERSON] . 13. У відповідності до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого доходу відповідача [PERSON] , вбачається що у період дії договору позивачем сплачена орендна плата (без відрахування податків) в таких розмірах у відповідні роки: 2018 рік 9695,65 грн; 2019 рік 3,73 грн.; 2020 рік 4449,31 грн.; 2021 рік 20329,59 грн.; 2022 рік 13664,80 грн.; 2023 рік 13664,80 грн.; 2024 рік 14361,71 грн. 14. 22 квітня 2025 року за вих. № 2607 ТОВ «Західна агровиробнича компанія» сформувало лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 30.08.2018 р., вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та недопущення права землекористувача, а також проєкт додаткової угоди №б/н до Договору оренди землі №б/н від 30.08.2018 р. Вищевказаний лист та проєкт додаткової угоди направлено на адресу відповідача [PERSON] 05.05.2025 р., що підтверджується копією фіскального чека Укрпошти. 25 лютого 2025 року на адресу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» відповідачем [PERSON] , було надіслано заяву датовану 24 лютого 2025 року, за змістом якої, орендодавцем було повідомлено орендаря про намір надалі не продовжувати Договір оренди землі, термін дії якого закінчується 29.08.2025 р., вказане підтверджується копією вищевказаної заяви та копією фіскального чека Укрпошти № 215600426655 долучених до відзиву на позовну заяву. Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення представник позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» отримав вищевказану заяву відповідача [PERSON] 27.02.2025 року. 15. 29 серпня 2025 року між [PERSON] та ФГ «Івашенюків» був укладений Договір оренди землі щодо земельної ділянки: площею 1,67 га. кадастровий номер 6125882100:01:001:0781, яка розташована на території с. Великі Загайці Кременецького району Тернопільської області, згідно з яким, останній передав ФГ «Івашенюків» в оренду земельну ділянку терміном на 10 років. 16. 01.09.2025 р. за заявою Богоміла В.М. державним реєстратором Кременецької міської ради було припинено речове право оренди за земельною ділянкою кадастровий номер 6125882100:01:001:0781 у ТОВ «Західна агровиробнича компанія». 17. 01.09.2025 р. державним реєстратором Кременецької міської ради Іванюком О.В. було зареєстровано речове право оренди ФГ «Івашенюків» за земельною ділянкою кадастровий номер 6125882100:01:001:0781 на підставі Договору оренди землі від 29.08.2025 р., що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу: 442185948, дата та час формування 04.09.2025 р. 18. Відповідно до копії довідки №6695 виданої 16 грудня 2025 р. ТОВ «Західна агровиробнича компанія» вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6125882100:01:001:0781 знаходиться в межах поля №107-5167, перебуває в користуванні вищевказаного підприємства та засіяна соняшником під урожай 2025 р. Збір урожаю на земельній ділянці здійснено 13.10.2025 р., вказане підтверджується копією шляхового листа № 00000111887. ІV. Оцінка Суду. 19. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 20. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). 21. Відповідно до статті 10 ЦПК України при розгляді справи суд керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. 22. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. 23. Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 24. У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 25. Згідно з частиною першою статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. 26. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. 27. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 28. Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 29. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом № 161-XIV, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону № 161-XIV). 30. У частині третій статті 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. 31. ЗК України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом № 161-XIV врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку з передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору. 32. У частині четвертій статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. 33. Відповідно до статті 15 Закону № 161-XIV (у редакції, чинній на момент укладення договору) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. 34. У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права. 35. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону № 340-IX. 36. Законом № 340-IX внесені зміни до Закону № 161-XIV (доповнено статтею 32-2 «Поновлення договорів оренди землі» та викладено статтю 33 у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк») і до ЗК України (доповнено статтею 126-1 «Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови»). У частині зазначених змін і доповнень Закон № 340-ІХ набрав чинності 16 липня 2020 року. 37. Судом встановлено, що 01 липня 2015 року між [PERSON] та СТОВ «Агро-Лан» в особі його директора Якобчука Олексія Сидоровича, було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого СТОВ набуло право оренди земельної ділянки площею 1,67 га., кадастровий номер 6125882100:01:001:0781, розташованої на території Великозагайцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області. Відповідно до п. 8 вищевказаного договору оренди землі, Договір укладено строком на 7 років. 30 серпня 2018 року між [PERSON] , як орендодавцем, СТОВ «Агро-Лан», як орендарем, та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як новим орендарем, укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 01.07.2015 р.), відповідно до якої сторони внесли зміни, зокрема, в частині сторін Договору оренди землі, а також в частині строку його дії та розміру орендної плати Зокрема, до п. 4.1 додаткової угоди внесено зміни у Договір оренди землі в п. 8 та викладено його в наступній редакції: «Договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». 38. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. 39. У зв`язку з набранням чинності Законом № 340-IX розділ IX «Перехідні положення» Закону № 161-XIV доповнено абзацами 3 і 4, якими унормовано, що договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом № 340-IX, у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 Закону № 161-XIV (у новій редакції) та статтею 126-1 ЗК України. 40. Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом № 340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. Отже, з урахуванням унормованих розділом IX «Перехідні положення» Закону № 161-XIV правил дії Закону № 340-IX в часі до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція, чинна станом на 01 липня 2015 року, тобто на момент укладення договору оренди. 41. Відповідно до статті 33 «Поновлення договору оренди землі» Закону № 161-XIV по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. 42. Аналогічний порядок поновлення договору оренди відображено у договорі оренди землі б/н від 01.07.2015 р. та додатковій угоді від 30 серпня 2018 року. Зокрема, до п. 4.1 додаткової угоди внесено зміни у Договір оренди землі від 01.07.2015 р. в п. 8 та викладено його в наступній редакції: «Договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». 43. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) зазначено, що конструкція статті 33 Закону № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк. Стаття 33 Закону № 161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар. 44. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. 45. Частини п`ята та шоста статті 33 Закону № 161-XIV встановлювали загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин. 46. За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду. 47. Спеціальне правило міститься у частині шостій Закону № 161-XIV та розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення. 48. Порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц, провадження № 14-97цс20; № 159/5756/18, провадження № 14-99цс20). 49. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону № 161-XIV було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря як більш уразливої сторони в цих правовідносинах від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. 50. При цьому в законі ототожнено поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», з використанням конструкції «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність. 51. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Для реалізації такого наміру він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 Закону № 161-XIV) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). 52. Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону № 161-XIV). 53. З матеріалів цивільної справи вбачається, що орендарем ТОВ «Західна агровиробнича компанія» 22 квітня 2025 року за вих. № 2607 сформовано лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 30.08.2018 р., вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та недопущення права землекористувача, а також проєкт додаткової угоди №б/н до Договору оренди землі №б/н від 30.08.2018 р. Вищевказаний лист та проєкт додаткової угоди направлено на адресу відповідача [PERSON] 05.05.2025 р., що підтверджується копією фіскального чека Укрпошти. Разом з тим, судом встановлено, що 25 лютого 2025 року на адресу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» відповідачем [PERSON] , було надіслано заяву датовану 24 лютого 2025 року, за змістом якої орендодавцем було повідомлено орендаря про намір надалі не продовжувати Договір оренди землі, термін дії якого закінчується 29.08.2025 р., вказане підтверджується копією вищевказаної заяви та копією фіскального чека Укрпошти № 215600426655 долучених до відзиву на позовну заяву. Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення представник позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» отримав вищевказану заяву відповідача [PERSON] 27.02.2025 року. Таким чином встановлено, що після закінчення строку дії договору оренди між ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як орендарем, і [PERSON] , як орендодавцем, не досягнуто згоди щодо продовження дії договору оренди, а тому, переважне право первинного орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки не є порушеним, оскільки немає однієї зі складових юридичних фактів, що надають позивачу право претендувати на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі», а саме - відсутня воля орендодавця [PERSON] на укладення такого договору, який повідомив орендаря про небажання поновлювати договір оренди землі або укладати новий. 54. У своїй постанові від 28 вересня 2020 року (справа № 272/440/18) Верховний Суд зазначив, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. 55. Направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. 56. Наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у вибраний позивачем спосіб. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 січня 2020 року у справі № 379/1354/18 (провадження № 61-17309 св 19); від 25 березня 2020 року у справі № 379/1439/18 (провадження № 61-1715 св 20); від 06 квітня 2020 року у справі № 378/382/18 (провадження № 61-2684 св 19), від 20 серпня 2020 року у справі № 325/1951/19 (провадження № 61-7876 св 20), від 15 лютого 2023 року у справі № 399/295/11 (провадження № 61-13035 св 22), від 15 травня 2023 року у справа № 693/137/22 (провадження № 61-1217 св 23), від 27 травня 2024 року у справі № 604/482/23 (провадження № 61-1799св 24), від 16 грудня 2024 року у справі № 604/6/24 (провадження № 61-13357 св 24). 57. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено договором. 58. В статті першій частини 14 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. 59. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Зокрема, частиною другою цієї ж статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину. Разом з тим, позивачем до позовної заяви не надано доказів погодження істотних умов, викладених у додатковій угоді, вона не підписана [PERSON] , що вкотре свідчить про відсутність волевиявлення останнього на укладення з позивачем договору оренди землі на новий строк. Оскільки правовідносини, між позивачем та відповідачем [PERSON] , за Договором оренди землі № б/н від 01.07.2014 р. припинилися внаслідок закінчення строку дії цього договору, [PERSON] на власний розсуд розпорядився своїм майном, передавши в користування земельну ділянку іншому орендарю ФГ «Івашенюків». Відтак, 01.09.2025 р. за заявою Богоміла В.М. державним реєстратором Кременецької міської ради було припинено речове право оренди за земельною ділянкою кадастровий номер 6125882100:01:001:0781 у ТОВ «Західна агровиробнича компанія». 01.09.2025 р. державним реєстратором Кременецької міської ради Іванюком О.В. було зареєстровано речове право оренди ФГ «Івашенюків» за земельною ділянкою кадастровий номер 6125882100:01:001:0781 на підставі Договору оренди землі від 29.08.2025 року, строком на 10 років. 60. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 61. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Висновок ВС викладений у постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17). 62. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 63. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: dismissed