Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

ТОВ "Українські фінансові операції" звернулось до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивовано тим, що 26.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 4683752 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000 грн., строк кредиту 350 днів. Свої зобов`язання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало та відповідачка отримала кредитні кошти шляхом зарахування їх на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] , емітовану АТ КБ "ПриватБанк", зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування. В подальшому, 27.02.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу № 27/02/2025, відповідно до умов якого, право вимоги за договором № 4683752 про надання споживчого кредиту від 26.05.2024 перейшло до ТОВ «Українські фінансові операції». Позивач зазначає, що станом на день подачі позову до суду заборгованість відповідачки по кредитному договору перед позивачем не сплачена і становить 55 297,64 грн., яка складається з: 9 999,97 грн. - тіло кредиту; 34 497,70 грн. - нараховані проценти первісним кредитором; 10 799,96 грн. - заборгованість відсотків нарахованих ТОВ "Українські фінансові операції". Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідачки у повному обсязі, а також понесені судові витрати в сумі 2 422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 28.10.2025, справу направлено за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2025, головуючим у справі визначено суддю Антонюка В. В. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2025, відкрито провадження у справі і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб та надано відповідачці строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Зазначену ухвалу судом направлено на адресу місця реєстрації відповідачки, разом із копією позовної заяви з додатками, та отримано нею 22.12.2025, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення. Відповідачкою відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Так, судом встановлено, що 26.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 4683752 про надання споживчого кредиту. Згідно з п.1.2. договору, на умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 10 000,00 грн. Згідно із п. 1.3 договору строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачкою вказано особисто під час укладання Договору. Згідно з п. 1.4. договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються процети за таких умов: - стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту; - знижена процентна ставка становить 1,43% за кожен день користування кредитом та застосовується за певних умов. За змістом п. 3.1. договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п. 9.9. договору, підписуючи цей договір, клієнт підтверджує, що: - перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: про фінансову послугу та про її надавача у визначеному законодавством обсязі, достатньої для прийняття клієнтом свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання, та яка розміщена на Вебсайті. - він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», актуальна на дату укладення договору редакція яких розміщена на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідачка добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання. Відповідно до плптіжної інструкції №24е3с541-d9e8-40e4-8539-de30b3d8da61 від 26.05.2024 ТОВ «ПЕЙТЕК» переказало коштів на платіжну картку клієнта: 26.05.2024 15:15:23 на суму 10 000,00 грн., маска картки № [NUMBER] . З огляду на зазначене, суд вважає доведеним факт отримання відповідачкою коштів у розмірі 10 000,00 грн. Також наявний Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування з урахувань побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Разом з тим, в порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала. У зв`язку з чим, у неї утворилася заборгованість, яка станом на день подачі позову до суду становить 55 297,64 грн., з яких: 9 999,97 грн. - тіло кредиту: 34 497,70 грн. - нараховані проценти первісним кредитором; 10 799,96 грн. - заборгованість відсотків нарахованих ТОВ "Українські фінансові операції". Згідно з укладеним Договором факторингу №27/02/2025 від 27.02.2025 ТОВ «Лінеура Україна» відступила Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» право грошової вимоги по кредитному договору № 4683752 від 26.05.2024. За змістом п. 1.2. договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Так, 26.05.2024 між вказаними вище сторонами був підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27/02/2025 позивач набув права вимоги до відповідачки за договором № 4683752 на суму 55 297,64 грн., з яких: 9 999,97 грн. - тіло кредиту; 34 497,70 грн. - нараховані проценти первісним кредитором. Відповідачку було повідомлено про відступлення права вимоги. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з вимогами ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачка порушила умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатила, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором у сумі 34 497,68 грн. Що стосується заявлених вимог в частині стягнення із відповідачки на користь позивача суми заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» в розмірі 10 799,96 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до пункт 1.1. Договору факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025 року: За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4683752 строк кредиту 350 днів: з 26.05.2024 року по 11.05.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 27.02.2025 року № 27/02/2025, строк дії Договору № 4683752 від 26.05.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» з дати факторингу 27.02.2025 року донараховано відсотки за (72 календарних днів). 10 000 грн. * 1,5 % = 149,99 грн.* 72 календарних дні = 10 799,96 грн. відсотки нараховані ТОВ "Українські фінансові операції", які також підлягають до стянення із відповідачки. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати - на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У зв`язку із наведеним з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved