Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] у листопаді 2025 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позову зазначила, що 15.11.2023 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , від даного шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час вони з Відповідачем не проживають однією сім`єю, шлюбних стосунків не підтримують, позивачка разом із дітьми проживає у своїх батьків по [ADDRESS] . Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину у якої проживають діти, так як відповідач знаходиться у працездатному віці та може працювати. Позивачка [PERSON] не може працювати, так як доглядає малолітніх дітей: доньку 2024 року народження та сина 2025 року народження. Джерел доходу, крім соціальної допомоги на дітей при народженні вона не має, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. 01.12.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв даний позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання на 24.12.2025, яке через неявку відповідача відклали на 20.01.2026. 24.12.2025 позивачка [PERSON] через канцелярію суду подала заяву в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, 20.01.2026 через канцелярію суду подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить слухати справу без його участі. У частині 1 статті 206 ЦПК України закріплено право позивача відмовитися від позову, а відповідача визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК). За положенням ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2023 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою місця проживання відповідача: [ADDRESS] але фактично проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] протягом січня-вересня 2025 року отримала дохід в сумі 30747 грн. 43 коп., який складається з соціальних виплат з бюджету, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Форма ОК-5 та довідкою ПФУ про отримання допомоги. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу. Інших доказів матеріали справи не містять та суду не надано. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відтак, з урахуванням предмета даного спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з позивачем чи відповідачем. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав та визнання відповідачем позовних вимог, доходить висновку, що порушене право позивачки має бути захищено шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки матері малолітніх дітей аліментів, оскільки діти проживають з нею. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню. При цьому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Частини 1, 2 ст. 75 СК України встановлюють, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст. 84 СК України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення меншою дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, судом враховується, що відповідач є працездатний, жодних доказів того, що він не може сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку матеріали справи не містять. Суд також враховує, що відповідач у своїй заяві не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному позивачкою розмірі. Враховуючи викладене, суд висновує, що обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги були підтверджені під час розгляду справи належними та достатніми доказами, та не заперечувалися відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення. Стягнення аліментів на користь позивачки необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 25.11.2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved