Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] , представник позивача адвокат Прокопцев С.В., звернулися до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. [PERSON] доводився онуком по батьку [PERSON] . Наведене підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 03 червня 1995 року, Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 29 квітня 1960 року. [PERSON] померла [INFO] , доказом чого є Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 22 березня 2022 року. На випадок смерті вона залишила Заповіт від 24 травня 2018 року, реєстровий №68, посвідчений секретарем Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області, яким заповідала позивачу житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Заповіт знаходиться в матеріалах спадкової справи у нотаріуса. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. [PERSON] прийняв спадщину, і була заведена справа №140/2022 (номер у Спадковому реєстрі 70098121), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71043965 від 27 грудня 2022 року. Пізніше [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину на будинок, однак йому було відмовлено у цьому у зв`язку із відсутністю документів на будинок. Про відмову повідомлено у Листі №939/02-31 від 09 грудня 2025 року. Відмова оформлена у виді Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 грудня 2025 року. Річ у тому, що успадкований будинок належав спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за Законом від 16 червня 1998 року, реєстровий №293. Однак оригінал цього Договору та інвентаризаційної справи (технічного паспорту) не зберігся. Їх копії були видані Відділом зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про що свідчить довідка №04-01/2794 від 18 листопада 2025 року. Чинним Законодавством не передбачено можливості отримання дублікатів документів спадкоємцями. Враховуючи наведені вище обставини, виникла ситуація, за якої [PERSON] не має можливості отримати правовстановлюючий документ на успадкований будинок. У відповідності до технічного Паспорту на будинок від 26 грудня 2025 року, Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №1225/2012 від 26 грудня 2025 року, Довідки №1225/2012 від 26 грудня 2025 року, успадкований житловий будинок садибного типу А-1, розташований за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 48,3 кв.м, житлову площу 34,7 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб Б, сарай В, літня кухня Г, гараж Д, вбиральня Е, огорожа №1, ворота №2, замощення №3, колодязь №4. Просить визнати за [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на житловий будинок садибного типу А-1, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: погріб Б, сарай В, літня кухня Г, гараж Д, вбиральня Е, огорожа №1, ворота №2, замощення №3, колодязь №4, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач, [PERSON] , представник позивача адвокат Прокопцев С.В., в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача - Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області., належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. В судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові Рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , доводиться сином [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . У відповідності до технічного Паспорту на будинок від 26 грудня 2025 року, Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №1225/2012 від 26 грудня 2025 року, Довідки №1225/2012 від 26 грудня 2025 року, успадкований житловий будинок садибного типу А-1, розташований за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 48,3 кв.м, житлову площу 34,7 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб Б, сарай В, літня кухня Г, гараж Д, вбиральня Е, огорожа №1, ворота №2, замощення №3, колодязь №4. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1, 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом було встановлено, що відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області Кіяшко Т.В. 24 травня 2018 року за реєстром №68, а саме на житловий будинок номер [ADDRESS] , [PERSON] заповідала онуку [PERSON] . Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, Свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, судом встановлено, що відповідно до Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №71043965, була відкрита спадкова справа №70098121 (в спадковому реєстрі), №140/2022 (у нотаріуса). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 319 ЦК України, встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. На підставі ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 182 Цивільного кодексу України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом.

Outcome: approved