Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (далі позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості за кредитним договором № Z06.00206.004376914 від 27.09.2018 року, у розмірі 130 191,66 грн., з яких: 46 589,48 грн. - заборгованість за основним боргом; 33 791,29 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 49 810,89 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Окрім цього, заборгованість за кредитним договором №D44.00209.006065562 від 10.12.2019 року у розмірі 133 324,15 грн., з яких: 48 119,60 грн. - заборгованість за основним боргом; 31 534,94 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 53 669,61 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. В обґрунтування позову покликається на те, що 27.09.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем укладено договір кредиту № Z06.00206.004376914. Відповідно до умов Договору кредиту Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49 999,00 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) згідно з умовами цього Договору. Згідно п.п. 1.4 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачу проценти в розмірі 21,99%. річних від залишкової суми кредиту. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сум 49 999,00 грн. строком до 27.09.2023 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до Графіку щомісячних платежів) згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надавши кредитні кошти в розмір 49 999,00 грн. в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 1.14 Договору. Також 10.12.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі - Банк Кредитодавець) та [PERSON] (надалі - Відповідач. Позичальник. Боржник. Клієнт) укладено Договір кредиту та страхування № D44.00209.006065562 (надалі - Договір кредиту 2). Відповідно до умов Договору кредиту Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49 700.00 грн. включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.п. 1.3 Договору Кредиту 2 за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 20% річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору Кредиту 2 за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 49 700,00 грн. строком до 10.12.2024 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до п.5 додатку №1 до Договору кредиту 2) згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту 2 виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 49 700,00 грн. в строки визначені умовами Договору. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договорами кредиту та відповідно до Довідки - розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № Z06.00206.004376914 від 27.09.2018 року станом на 19.12.2023 року (дата відступлення) становить 130 191,66 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 46 589,48 гри.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 33 791,29 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 49 810,89 грн. ; за Договором № D44.00209.006065562 від 10.12.2019 року станом на 19.12.2023 року (дата відступлення) становить 133 324,15 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 48 119,60 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 31 534,94 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 53 669,61 грн. 19.12.2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги за Кредитними договорами Z06.00206.004376914 від 27.09.2018 року, D44.00209.006065562 від 10.12.2019 року. Відповідно за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх обов`язків, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за вищезазначеними кредитами в загальній сумі 263 515,81 грн., 3 952,74 грн. судового збору та 14 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 10.07.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Підготовче судове засідання призначене на 12.08.2025 року. У зв`язку із неявкою в судове засідання будь кого із учасників справи, судові засідання неодноразово відкладалися. У судове засідання призначене на 22.01.2026 року представник позивача не з`явився. У матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2026 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] звернулася до ПАТ «Ідея Банк» для отримання кредиту та заповнила анкету-опитувальник клієнта-фізичної особи для оформлення кредитної лінії. 27.09.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту № Z06.00206.004376914. Відповідно до умов Договору кредиту Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49 999,00 грн., а Позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) згідно з умовами цього Договору. Згідно п.п. 1.4 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 21,99%. річних від залишкової суми кредиту. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сум 49 999,00 грн. строком до 27.09.2023 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до Графіку щомісячних платежів) згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надавши кредитні кошти в розмір 49 999,00 грн. в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 1.14 Договору. Згідно ордеру-розпорядження № 1 від 27.09.2018 року про видачу кредиту, виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] перераховано кошти за кредитним договором №Z06.00206.004376914 в сумі 45 661,19 грн. (а.с.19). Відповідач користувалася кредитними коштами за договором №Z06.00206.004376914, що підтверджується випискою з банківського рахунку [PERSON] з 27.09.2018 року по 19.12.2023 року (а.с.27-32). [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № Z06.00206.004376914 станом на 19.12.2023 року становить 130 191,66 грн., з яких: 46 589,48 грн. - заборгованість за основним боргом; 33 791,29 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 49 810,89 грн. - заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.33). 10.12.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування № D44.00209.006065562. Відповідно до умов Договору кредиту Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49 700.00 грн. включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.п. 1.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 20% річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору Кредиту за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 49 700,00 грн. строком до 10.12.2024 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до п.5 додатку №1 до Договору кредиту 2) згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту 2 виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 49 700,00 грн. в строки визначені умовами Договору. З ордеру-розпорядження № 1 від 10.12.2019 року про видачу кредиту, виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] перераховано кошти за кредитним договором № D44.00209.006065562 в сумі 49 700,00 грн. (а.с.22). Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за договором № D44.00209.006065562 від 10.12.2019 року. Відповідно до Довідки розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № D44.00209.006065562 станом на 19.12.2023 року становить 133 324,15 грн., з яких: 48 119,60 грн. - заборгованість за основним боргом; 31 534,94 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 53 669, 61 грн. - заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено Договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до п.2.1 Договору АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 19.12.2023 року, до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право вимоги до Відповідача : ?№457 - за кредитним договором № Z06.00206.004376914 в загальній сумі 130 191,66 грн., з яких: 46 589,48 грн. - заборгованість за основним боргом; 33 791,29 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 49 810,89 грн. - заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями; ?№1675 - за кредитним договором № D44.00209.006065562 в загальній сумі 133 324,15 грн., з яких: 48 119,60 грн. заборгованість за основним боргом; 31 534,94 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 53 669, 61 грн. заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.43-46). Крім того, 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023. Відповідно до п.2.1 Договору ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Відповідно Реєстру боржників № 1 від 22.12.2023 року Позивач набув право вимоги до Відповідача : ?№457 - за кредитним договором № Z06.00206.004376914 в загальній сумі 130 191,66 грн., з яких: 46 589,48 грн. - заборгованість за основним боргом; 33 791,29 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 49 810,89 грн. - заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями; ?№1675 - за кредитним договором № D44.00209.006065562 в загальній сумі 133 324,15 грн., з яких: 48 119,60 грн. заборгованість за основним боргом; 31 534,94 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 53 669, 61 грн. заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.51-57). У зв`язку із невиконанням у добровільному порядку відповідачем узятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, які регулюються такими нормами законодавства. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст.1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Застосовуючи до правовідносин зазначені норми права, суд дійшов такого висновку. Між первинним кредитором та відповідачем виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору № Z06.00206.004376914 від 27.09.2018 року та кредитного договору №D44.00209.006065562 від 10.12.2019 року. Відповідач будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи. Отже, сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Кредитодавець за вказаним договором виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги по вказаним договорам до відповідача на підставі договору факторингу. Вказаний договір не визнаний недійсним, а тому до позивача перейшло право вимоги до відповідача на законних підставах. Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань перед позивачем суду не надав, факт отримання кредиту не спростовано належними та допустимими доказами. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає. У зв`язку з вищенаведеним, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями у сумі 49 810,89 грн. по кредитному договору № Z06.00206.004376914 від 27.09.2018 року та 53 669,61 грн. по кредитному договору № D44.00209.006065562 від 10.12.2019 року. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною третьою вищезазначеної статті передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Вказана позиція послідовно підтримана у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. Згідно змісту зазначеної постанови якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20). Суд сприймає умови кредитних договорів № Z06.00206.004376914 від 27.09.2018 року та № D44.00209.006065562 від 10.12.2019 року, укладених між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , в частині стягнення щомісячних комісійних платежів плати за обслуговування кредитної заборгованості, визначеної згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором (п.п.1.11 кредитного договору №Z06.00206.004376914 від 27.09.2018 року) та суми комісійної винагороди та інших платежів за договором (п.1.5 та п.4 кредитного договору №D44.00209.006065562 від 10.12.2019 року) відповідно, як такі що є несправедливі по відношенню до позичальника та спрямовані на погіршення його становища усупереч приписам чинного законодавства, а тому указані платежі не підлягають до включення до загальної суми заборгованості за згаданими кредитними договорами. Відтак, у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 49 810,89 грн. по кредитному договору №Z06.00206.004376914 від 27.09.2018 року та 53 669,61 грн. по кредитному договору №D44.00209.006065562 від 10.12.2019 року - слід відмовити за безпідставністю. Отже, суд дійшов висновку, що загальна сума заборгованості відповідача, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 160 035,31 грн., яка складається з: - заборгованості за Договором № Z06.00206.004376914 від 27.09.2018 року 80 380,77 грн. (46 589,48 грн. - заборгованість за основним боргом; 33 791,29 грн. - заборгованість за відсотками); - заборгованість за Договором № D44.00209.006065562 від 10.12.2019 року 79 654,54 грн. (48 119,60 грн. - заборгованість за основним боргом; 31 534,94 грн. - заборгованість за відсотками). За таких обставин, позов підлягає до задоволення частково. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, судові витрати підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до суми заявлених вимог. Позов заявлений на суму 263 515,81 грн., суд задовольнив позов на суму 160 035,31 грн., що становить 60,73%. Судовий збір, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до суми заявлених вимог, складає 2 400,50 грн. (3952,74 х 60,73% = 2 400,50). Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суду подано копію договору про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс»; додаткова угода №1/1 від 01.07.2024 року до договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року; акт № 1 прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року; акт № 1 прийому-передачі наданої правничої допомоги від 14.05.2025 року; платіжна інструкція в національній валюті від 05.06.2025 року на суму 147000,00 грн. перерахованої платником ТОВ «ФК «Профіт Капітал» отримувач Адвокатське об`єднання «Правовий курс». Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 14 000,00 грн. Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд застосовує критерії реальності адвокатських витрат. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial