Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

26.01.2026 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [INFO] , [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця Збройних Сил України військової частини № [NUMBER] солдата, який загинув в зоні ведення бойових дій в районі населеного пункту Красногорівка Покровського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби із забезпечення здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України (Батьківщини), захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Заява мотивована тим, що на виконання вимог Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 р. № 2105-IX, відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами), «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами) [PERSON] 28.07.2022 р. призвано і направлено для проходження військової служби під час мобілізації. Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 223 від 15.10.2025 р. солдата [PERSON] , солдата резерву запасної роти військової частини [NUMBER] , призначеного на посаду гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , вважати таким, що з 15.10.2022 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2820 гривень на місяць, шпк «солдат», ВОС-103061A. 17.03.2023 р. надійшло сповіщення сім`ї № 12, в якому повідомлено заявника, що її син, солдат [PERSON] , 1976 р. н., під час виконання службових обов`язків 25.02.2023 р. зник безвісті внаслідок мінометно-артилерійського обстрілу біля н.п. Красногорівка Покровського району Донецької області. За фактом зникнення безвісті солдата [PERSON] було призначено проведення службового розслідування, що підтверджується витягом з наказу «Про призначення службового розслідування по факту зникнення безвісті солдата [PERSON] » за № 953 від 01.03.2023 р. В ході службового розслідування було встановлено, що під час виконання військового завдання командир бойової машини - командир 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] 25.02.2023 р. близько 18 год 00 хв, перебуваючи на позиціях 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , поблизу [ADDRESS] під час штурмових дій з метою відбиття вогневої позиції «Добрий» отримав поранення не сумісні з життям. З пояснень військовослужбовців стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] , та стрільця-санітара 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] , стало відомо, що [INFO] близько 13 год 20 хв під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Красногорівка Покровського району Донецької області особовому складу 1 механізованої роти 3 механізованого батальйону внаслідок штурмових дій з метою відбиття вогневої позиції «Добрий» вдалося вибити противника вогневим ураженням з даної позиції та закріпитися на ній. 25.02.2023 р. близько 18 год 00 хв противник розпочав мінометно-артилерійський обстріл по позиції ВОП «Добрий», один із ворожих боєприпасів розірвався неподалік командира бойової машини - командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] , внаслідок чого він отримав поранення не сумісні з життям та загинув. Військовослужбовці 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] задля збереження життя і здоров`я були вимушені відступити на раніше займані позиції. Евакуювати тіло солдата [PERSON] через інтенсивність мінометноартилерійських обстрілів не вдалося. В доповіді по факту загибелі військовослужбовця військової частини [NUMBER] №39/205 від 01.03.2023 р. міститься інформація про те, що з 15 год 20 хв по 19 год 15 хв [INFO] , під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Красногорівка внаслідок штурмових дій з метою відбиття вогневої позиції «Добрий» загинув солдат [PERSON] . Виходячи з матеріалів проведеного службового розслідування, у діях військовослужбовців військової частини [NUMBER] порушення нормативно-правових актів відсутні. У діях солдата [PERSON] вина не вбачається. Отже, факт смерті сина заявника [PERSON] підтверджується матеріалами службового розслідвання, зокрема актом службового розслідування, письмовими поясненнями у свідків, стрільця санітара [PERSON] та стрільця-снайпера [PERSON] , доповіддю від 01.03.2023 р. № 39/205, актом про настання смерті від 04.03.2023 р. Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за № 1123 від 26.05.2023 р. виданої командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] підтверджується, що солдат [PERSON] дійсно в період з 24.09.2022 р. по 25.02.2023 р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Красногорівка Донецької області. Отже, наявні підстави для встановлення факту смерті солдата [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця Збройних Сил України, військової частини № [NUMBER] , який загинув під час під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії Російської Федерації в районі н.п. Красногорівка Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил держави-агресора. Заявник позбавлена можливості в іншому, аніж у судовому порядку встановити факт смерті сина. Встановлення даного факту необхідне для отримання свідоцтва про смерть та для можливості скористатися своїми сімейними, цивільними і соціальними правами. Відтак заявник вимушена звернутися до суду з даною заявою. 27.01.2026 р. представник заявника надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та участі заявника, зареєстровану за вх. № 412. Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема на електронну пошту було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі від 26.01.2026 р. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 223 від 15.10.2025 р. солдата [PERSON] , солдата резерву запасної роти військової частини [NUMBER] , призначеного на посаду гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , вважати таким, що з 15.10.2022 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2820 гривень на місяць, шпк «солдат», ВОС-103061A (а. с. 34). Сповіщенням сім`ї № 12 від 17.03.2023 р. [PERSON] сповіщено про те, що її син солдат [PERSON] , 1976 р. н., під час виконання службових обов`язків 25.02.2023 р. зник безвісті внаслідок мінометно-артилерійського обстрілу біля н.п. Красногорівка Покровського району Донецької області (а. с. 17). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 953 від 01.03.2023 р. з метою встановлення причин та обставин зникнення безвісти [PERSON] , а також встановлення ступеня вини посадових осіб військової частини [NUMBER] , чиї дії чи бездіяльність стали причиною події, призначене службове розслідування (а. с. 22-23). З матеріалів службового розслідування вбачається, що з пояснень військовослужбовців стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] та стрільця-санітара 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] стало відомо, що 25.02.2023 р. близько 13 год 20 хв під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Красногорівка Покровського району Донецької області, особовому складу 1 механізованої роти 3 механізованого батальйону внаслідок штурмових дій з метою відбиття вогневої позиції «Добрий», вдалося вибити противника вогневим ураженням з даної позиції та закріпитися на ній. 25.02.2023 р. близько 18 год 00 хв противник розпочав мінометно-артилерійський обстріл по позиції ВОП «Добрий», один із ворожих боєприпасів розірвався неподалік командира бойової машини - командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] внаслідок чого він отримав поранення не сумісні з життям та загинув. Військовослужбовці 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , задля збереження життя та здоров`я були вимушені відступити на раніше займані позиції. Евакуювати тіло солдата [PERSON] через інтенсивність мінометноартилерійських обстрілів не вдалося. Факт загибелі командира бойової машини командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] , засвідчує акт про настання смерті від 04.03.2023 р., який оформлений у ході розслідування і доданий до матеріалів справи. В журналі бойових дій [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , р/з № 127, розпочатий 09.02.2022 р. на 9 аркуші, міститься інформація за 25.02.2023 р., в пункті 2 зазначено, що пропав зв`язок з солдатом [PERSON] . В доповіді по факту загибелі військовослужбовця військової частини [NUMBER] №39/205 від 01.03.2023 р. міститься інформація про те, що з 15 год 20 хв по 19 год 15 хв 25.02.2023 р., під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Красногорівка внаслідок штурмових дій з метою відбиття вогневої позиції «Добрий» загинув солдат [PERSON] (а. с. 24-28). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) № 826 від 15.03.2023 р. службове розслідування причин та обставин зникнення безвісти [PERSON] завершено. До отримання рішення суду про встановлення факту смерті, або лікарського свідоцтва про смерть вважати, командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] , таким що зник безвісти 25.02.2023 р. близько 18 год 00 хв поблизу н.п. Красногорівка Донецької області під час виконання бойового завдання (а. с. 38-41) Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався. Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 р. № 389-VIII визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання перебування) заявника. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.05.1976 р. вбачається, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] . У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статтею 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть її сина та для можливості скористатися своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю сина, зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін. Оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] в зоні ведення бойових дій районі населеного пункту Красногорівка Покровського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби із забезпечення здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України (Батьківщини), захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, підтверджується наданими стороною заявника доказами. Тому, враховуючи те, що встановлення даного факту необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть її сина, що в результаті дасть можливість скористатися своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, суд вважає, що наявні всі підстави для задоволення заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Outcome: approved