Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Позивач, в особі свого представника звернулась до суду через систему «Електроний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі - 6 000, 00 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття, а також просила судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 24 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є ще неповнолітньою. Після одруження сторони проживали у квартирі [ADDRESS] , яка належить відповідачу. Як вказує позивачка, перебуваючи у шлюбі із відповідачем в продовж останніх років відносини між ними складались напружено. Між сторонами виникали непорозуміння та сварки, що в кінцевому результаті призвело до остаточного розриву їх сімейних стосунків. Як наслідок, у жовтні 2025 року позивачка разом зі донькою [PERSON] змушена була переїхати з квартири в якій вони раніше проживали однією сім`єю. На даний позивачка разом з донькою проживає окремо, при цьому всі витрати на утримання доньки несе позивачка самостійно. Відповідач самоусувався від належного матеріального утримання нашої доньки. При цьому на неодноразові прохання позивачки до відповідача щомісячно надавати кошти для матеріального утримання дочки залишились без належного реагування. На даний час неповнолітня донька [PERSON] , якій виповнилось 17 років, навчається у 11-А класі Ліцею імені Василя Симоненка ЛМР у м. Львові. Усі щоденні та періодичні витрати, пов`язані з її утриманням, повністю несе мати. Витрати стосуються забезпечення базових фізіологічних потреб дитини, її навчального процесу, розвитку, дозвілля, а також інших витрат, характерних для віку доньки. Навіть за мінімально усередненими підрахунками фактичні витрати на матеріальне утримання доньки становлять не менше 10 000 грн на місяць, що відповідає реальному рівню споживання у м. Львові. Водночас відповідач, який є працездатним, здоровим і має можливість отримувати дохід, матеріальної допомоги на користь дитини не надає, чим ухиляється від виконання обов`язку з утримання дитини. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами. Ухвалою суду від 15.12.2025 задоволено заяву судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. про самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/10712/25 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Матеріали справи № 465/10712/25 передано до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України. Ухвалою суду від 17.12.2025 задоволено заяву судді Франківського районного суду м. Львова Ванівського Ю.М. про самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/10712/25 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Матеріали справи № 465/10712/25 передано до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2025 головуючим суддею визначено Мартьянову С.М. Ухвалою суду від 23.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. Призначено проведення засідання. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. А також надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Від відповідача в матеріалах справи міститься заява в якій він проти позовних вимог не заперечував та просив суд розглядати справу у його відсутність. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.07.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.07.2007 . Під час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.2008. [PERSON] навчається у 11-А класі ліцею імені Василя Симоненка Львівської міської ради, що вбачається з довідки від 14.11.2025. Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] про що складено акт №1069 який затверджений директором ЛКП «Магістральне». Відповідач працює в ТзОВ «ЩЕДРО» та отримує дохід за період з 01.01.2025 по 30.11.2025 у розмірі 324566,91 грн, підтверджується довідкою від 04.12.2025. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.12.2025 відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує, матеріальну допомогу на утримання дитини надавати може, оскільки є особою працездатного віку без будь-яких вад здоров`я, іншого суду не надано. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст.180 СК України. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ст.181 СК України). Отже, позивач скористалася своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України». Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені судом обставини, зокрема те, що відповідач є батьком, а позивач матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, відповідач не заперечує проти позовних вимог, суд, доходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 6000 грн. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В матеріалах справи міститься: ордер серії ВС №1418609 від 25.11.2025, договір про надання правової допомоги №02/11/2025 від 21.11.2025, Додаткова угода до договору про надання правової допомоги №02/11/2025 від 21.11.2025, акт приймання передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №02/11/2025 від 21.11.2025 у справі №465/10712/25 від 19.01.2026, рахунок фактура від 05.12.2025 у розмірі 7000 грн., а також платіжна інструкція від 07.12.2025 у розмірі 3000 грн. Отже, попередньо узгоджений сторонами розмір гонорару за Договором №02/11/25 від 21.11.2025 року становив 10 000,00 грн, що включав: ведення справи (7 000,00 грн) та представництво інтересів у судових засіданнях (3 000,00 грн). Проте, оскільки представник позивача в судове засідання не прибув та надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, тому понесені витрати складаються у розмірі 7000,00 грн. Оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, обсяг наданої правової допомоги, а також з урахуванням складності справи, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. На підставі статті 141 ЦПК України, статті 7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved