Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Андрусенко І.Я. на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВО №1118028 від 03.10.2025, звернувся до суду з позовом до Коропецької селищної ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого входить одноповерховий житловий будинок під літерою «А» загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., а-сходи бетонні, Літня кухня «Б», Сарай «В», [ADDRESS] . Вобґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив про те, що після смерті батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] залишилось спадкове майно до якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого входить одноповерховий житловий будинок під літерою «А» загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., а-сходи бетонні, Літня кухня «Б», Сарай «В», [ADDRESS] , 1/3 частини будинку якого він успадкував після смерті свого батька [PERSON] ( [PERSON] ), який помер [INFO] та 3/6 частини - після смерті свої матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в свою чергу успадкувала 1/3 частини зазначеного будинку після смерті свого чоловіка [PERSON] ( [PERSON] ), який помер [INFO] . Спадщину, після смерті батька позивач прийняв як спадкоємець першої черги за законом, оскільки постійно проживав та був зареєстрований із спадкодавцем на час його смерті, однак оформити спадкові права на майно не може з підстав відсутності правовстановлюючих документів на будинковолодіння. Окрім того, нотаріус зазначив про те, що житловий будинок відноситься до суспільної групи колгоспний двір у зв`язку з чим рекомендував звернутись до суду. Щодо статусу житлового будинку представник зазначив про те, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 15.04.1991 мав статус колгоспний в якому на зазначену дату були зареєстровані та проживали: [PERSON] голова двору; [PERSON] дружина голови двору (яка працювала у колгоспі ім. Дворського) та [PERSON] син голови двору. З огляду на наведені обставини просить визнати за [PERSON] право власності на вищезазначене спадкове майно. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Також зазначеною ухвалою в Монастириської державної нотаріальної контори витребувані інформація, про те, чи заведені спадкові справи після смерті заведені спадкові справи після смерті [PERSON] ( [PERSON] ), який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . Окрім того в Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України витребувана засвідчена копія актового запису №13 про смерть [PERSON] , [INFO] , складеного 09.06.1998 року виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. 09 грудня 2025 року до матеріалів справи долучена копія актового запису №13 про смерть [PERSON] , [INFO] , складеного 09.06.1998 року виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області Також до матеріалів справи 19 грудня 2025 року долучена копія спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] ( [PERSON] ), який помер [INFO] . Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2025 року в приватного нотаріуса Чортківського нотаріального округу Садівського Миколи Артуровича витребувана завірена копія спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка долучена до матеріалів справи 30.12.2025. 13 січня 2026 року Монастириським районним судом Тернопільської області підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Коропецької селищної ради про визнання права власності закрите, справа призначена до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Андрусенко І.Я. у судове засідання не з`явилися, представник позивача у позовній заяві просив дану справу розглядати без їхньої з позивачем участі. Відповідач Коропецька селещна рада не забезпечили явку представника у судове засідання, до початку розгляду справи по суті подали заяву, в якій просили розглянути справу за відсутності їхнього представника, а позовні вимоги задовольнити на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановлені такі обставини. Згідно записом акту про смерть №13 від 09 червня 1998 року, який складений за заявою [PERSON] , [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що стверджується лікарським свідоцтвом про смерть №3/44, яке видане Коропецькою міською поліклінікою 09.06.1998. Відповідно до довідки, яка видана начальником відділу ЦНАП Коропецької селещної ради №595/11-13 від 13 жовтня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на час смерті були зареєстровані: дружина - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді Монастириської державної нотаріальної контори №520/01-16 від 18.12.2025, видно те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] згідно даних Спадкового реєстру спадкова справа не заводилась. Із зазначеного видно те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є однією і тією ж особою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Вербківською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, [INFO] померла [PERSON] про, що складений відповідний актовий запис за №03. [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на час смерті були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] та онук [PERSON] , [INFO] . Зазначена інформація підтверджується довідкою, яка видана начальником відділу ЦНАП Коропецької селещної ради №596/11-13 від 13 жовтня 2025 року. Те, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 06 грудня 1969 року в с. Вербка Монастириського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Садівським М.А. заведена спадкова справа за №80/2018 за заявою [PERSON] на ім`я якого видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці окрім [PERSON] відсутні. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Коропецької селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 15.11.2022. [PERSON] до смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом із ним були зареєстровані: син [PERSON] (позивач), [INFO] та [PERSON] , [INFO] , колишня дружина спадкодавця. Те, що [PERSON] на дату смерті [PERSON] була його колишньою дружиною стверджується рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області у справі №603/885/14-ц від 23 січня 2015 року, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 27 травня 2000 року Вістрянською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис за №7 розірваний. Підтвердженням родинних відносин між позивача з батьком [PERSON] є свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке повторно видане виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 27.05.2017, згідно з яким батьками [PERSON] , який народився [INFO] зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи №51 за 2023 рік, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] видно те, що на ім`я [PERSON] на земельні ділянки видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці майна померлого [PERSON] відсутні. У відповідності до даних копій погоподарських книг с. Вербка по будинковолодінню за адресою: [ADDRESS] , а саме за 1986-1990, видно те, що житловий будинок з надвірними будівлями мав статус колгоспний. Станом на 1990 рік у зазначеному житловому будинку були зареєстровані такі особи: [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина голови двору та [PERSON] син голови двору. Разом з тим, дані погосподарської книги за 1991-2005 роки по будинковолодінню за адресою: [ADDRESS] відсутні. В свою чергу наявні дані погоподарських книг зазначеного будинковолодіння за 2006-2010 роки та за 2011-2015 роки, у відповідності до яких у зазначеному будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова, [PERSON] син голови, [PERSON] невістка та [PERSON] - онук. 14 лютого 2024 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] виготовлений технічний паспорт. Інвентаризаційна вартість зазначеного житлового будинку становить 155 602,00 грн, що стверджується довідкою №15 від 12.02.2024, яка видана КП «Монастириське бюро технічної інвентаризації». Державний нотаріус Монастириської державної нотаріальної контори Войташек В.І. своєю постановою №503/02-31 від 14 листопада 2025 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який залишився після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Окрім того, зазначив про те, що спадкуванню підлягає майно яке мало статус колгоспного двору. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважаю, що позовні вимоги в інтересах [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року). Пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 року, було визначено, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися, у тому числі, на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності. Окрім того, при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. До набрання чинностіЗаконом України «Про власність», тобто до 15.04.1991, існували суспільні групи господарств робітничий та колгоспний двір, і відносини щодо них були врегульовані різними нормативно-правовими актами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP (1963 року) передбачалось, що майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог ст. 13 Закону Української PCP «Про сільську раду депутатів трудящих Української PCP» 1968 року на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР № 69 від 25.05.1990 року, відповідно до п. 20 яких, суспільна група господарства встановлюється в залежності від роду занять голови господарства/сім`ї. Якщо будинок з господарськими спорудами відносився до суспільної групи робітничий двір, то положення статей 120, 123 Цивільного кодексу Української PCP, застосуванню не підлягають. У таких випадках слід керуватись вимогами Кодексу про шлюб та сім`ю Української PCP (1969 року), за яким суб`єктами права спільної сумісної власності вважалось тільки подружжя. Вказане узгоджується із правовою позицією п. 6 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Суд встановив те, що об`єктом спадкування у цій справі є житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був дід позивача [PERSON] та членами - дружина голови двору [PERSON] (баба позивача) та їхній син [PERSON] (батько позивача). Після смерті [PERSON] його частку будинку порівно успадкували його дружина - [PERSON] та син [PERSON] . В свою чергу [PERSON] набув право на житловий будинок в цілому після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки на дату її смерті був зареєстрований та проживав разом з нею. Відповідно після смерті [PERSON] право на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] успадкував його син [PERSON] . Однак, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлюють повноцінно володіти користуватись та розпоряджатись своїм майном, а тому позивач змушений визнати право власності на житловий будинок в судовому порядку, оскільки зареєструвати право власності на житловий будинок на підставі виписки будинкової книги не є достатнім доказом того, що спадкодавцям належав зазначений житловий будинок належав порівно, право на яке вони набували в порядку спадкування за законом. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, доходжу висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити - визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок. На підставі наведеного,

Outcome: approved