Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] у якій просить визнати за нею право приватної власності на нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 63,5 кв. м, житловою площею 34,0 кв. м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , якій помер [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 30.11.1977 року, між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] зареєстровано шлюб у Великодолинській селищній раді Овідіопольського району. [INFO] помер чоловік позивача, спадкодавець [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона як дружина померлого, є спадкоємцем за законом першої черги. Крім неї, є ще спадкоємці за законом першої черги, а саме, син спадкодавця [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, від 13.01.2025 року № 3, про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, спадкодавець [PERSON] , по день смерті мешкав та був зареєстрований з 05.11.1983 року за адресою: [ADDRESS] ., з дружиною [PERSON] . У свою чергу позивачка, [PERSON] , звернулася до Т.в.о. державного нотаріуса Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Діани Миколаївни із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , але їй було відмовлено посилаючись на те, що надане [PERSON] Свідоцтво на право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 19 жовтня 2004 року, на підставі Рішення виконавчого комітету Великодолинської селищної ради, Овідіопольського району Одеської області 23 вересня 2004 року №374, на ім`я [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами буд. [ADDRESS] видане після його смерті. Також нотаріусом запропоновано звернутися до суду з питання підтвердження права власності на майно [PERSON] який помер [INFO] на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Також повідомлено, що позивач має право у судовому порядку визнати за собою право власності в порядку спадкування на вищевказане спадкове майно та надати до Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області рішення суду, що набрало законної сили. Зважаючи на відмову вступу у право спадкування [PERSON] , позивач змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.06.2025року було відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 серпня 2025 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою? [PERSON] до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове нерухоме майно та призначено справу до розгляду по суті. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивачки була подана заява, у якій він просив здійснювати розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та визнання позовних вимог. Враховуючи неявку усіх учасників даної справи у судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Фактичні обставини, встановлені судом: 30.11.1977 року, між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] зареєстровано шлюб у Великодолинській селищній раді Овідіопольського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 115, що підиверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 30.11.1977 року. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до рішення Виконавчого комітету Великодолинської селищної ради від 22.10.1981 року [PERSON] було представлено для будівництва житлового будинку земельну ділянку площею 0,7 га за адресою: [ADDRESS] з земельного фонду Великодолинської селищної ради. Відповідно до виписки з протоколу засідання виконавчого комітету Великодолинської селищної ради № 326 [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку по типовому проекту та видано паспорт на забудову. Відповідно до довідки від 09.07.1978 року, що видана техніком [PERSON] готовність житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , склала 100 відсотків. Відповідно до Рішення виконкому Великодолинської селищної ради від 23.09.2004 року № 373 на підставі заяви [PERSON] було залишено у власності [PERSON] самовільно збудовані будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Рішенння Великодолинської селищної ради від 23.09.2004 року видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право власності на житловий будинок загальною площею 63,5м2. житловою площею 34,0м2 з. господарськими будівлями та спорудами розташований по адресу: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що право власності у гр. [PERSON] виникло згідно запису у земельно-шнуровій книзі № 6 стр. №59 від 22.10.1981 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.10.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.11.2004 року [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 63,5 кв. м, житловою площею 34,0 кв. м, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 3 від 13.01.2025 року, що видана Великодолинською селищною радою, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 05.11.1983 року. [PERSON] - чоловік, який помер [INFO] , по день своєї смерті мешкав та був зареєстрований з 05.11.1983 разом за даною адресою з дружиною [PERSON] . Відповідно до домової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: [ADDRESS] , у житловому будинку разом з [PERSON] , разом проживали його дружина [PERSON] , та діти [PERSON] , 1978 року народження, та [PERSON] , 1979 року народження. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] та померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.12.1979 р. Слід зазначити, що Крім того, [PERSON] пояснила, що її та [PERSON] спільний син [PERSON] , [INFO] , не залучений до розгляду справи, оскільки помер [INFO] , про що надано копію свідоцтва про смерть від 26.09.2019 року. Відповідно до Довідки Великодолинської селищної ради народних депутатів № 4044 від 07.08.1987 року [PERSON] своєчасно прийняла спадщину-житловий будинокза адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40,5 кв.м., житловою 27 кв.м. після смерті чоловіка. Весь цей час [PERSON] проживає у житловому будинку. Відповідно до листа Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області від 29.01.2024 року № 162/02-14 Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області повідомлено [PERSON] , що 20 вересня 2005 року до Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області, надійшла заява від її імені, про прийняття спадщини за законом після смерті гр. [PERSON] , який помер [INFO] , місце проживання по день смерті зареєстровано: [ADDRESS] , на підставі якої відкрита спадкова справа № 334/2005. Надане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області 19 жовтня 2004 року, на підставі Рішення Виконавчого комітету Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 23 вересня 2004 року № 374, на ім`я [PERSON] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Вищевказане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області 19 жовтня 2004 року, на підставі Рішення Виконавчого комітету Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 23 вересня 2004 року № 374, на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , тобто правовстановлюючий документ на вищезазначений житловий будинок, виданий після смерті гр. [PERSON] . Позивачці роз`яснено, що вона має право звернутися до суду з питання підтвердження права власності [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , та у судовому порядку визнати право власності в порядку спадкування, на вищевказане спадкове майно. Відповідно до листа від 10.12.2025 року, виданого [PERSON] , т.в.о. державного нотаріуса Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М., повідомлено, що заведена спадкова справа № 334/2005 до майна померлого гр. [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , є спадкоємцем [PERSON] , помер [INFO] , що звернулася до Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини. Документи знаходяться в стадії переоформлення. Крім того, до суду надано витяг про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] (№ у спадковому реєстрі 37316500, дата заведення - 20.09.2005 року Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою). Норми права, застосовані судом, та висновки суду Згідно із частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин 1 та 3 статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від30травня 2008року №7«Про судовупрактику усправах проспадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. При цьому, слід враховувати, що норми пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦКУкраїни може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Верховний Суд України у постанові від 18 грудня 2013 року по справі №6-138цс13 також зробив правовий висновок про те, що відповідно до частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Оскільки спадкодавець помер в 1984 році, відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року. Аналіз положень Розділу VІІ«Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 524ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно статті 525 ЦК УРСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до статті 527 ЦК УРСР (1963 р.) Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно статті 548 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно статті 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В ЦК УРСР в редакції 1963 року не було норми, аналогічної частині п`ятої статті 1268 ЦК України в редакції 2004 року і малолітні та неповнолітні особи не вважались автоматично прийнявшими спадину. На них розповсюджувалась загальна норма статті 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року про те, що спадщина може бути прийнята дома шляхами - фактичним вступом в управління або володінням спадковим майном, або поданням заяви про його прийняття в нотаріальну контору. Ці дії повинні мати місце на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому, за неповнолітніх юридичні дії повинні здійснювати їх законні представники. Нормами ЦК УРСР не передбачено автоматичного прийняття спадщини неповнолітньою особою. (Постанова ВС 16 квітня 2021 року, справа № 185/10173/16, провадження № 61-6398св20). Згідно положень ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи те, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом майна її померлого чоловіка [PERSON] , та спадщину фактично прийняла на підставі ст.549 ЦК України в редакції 1963р., після смерті чоловіка позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено з огляду на те, що правовстановлюючий документ на будинок був виданий після смерті спадкодавця, хоча право власності виникло у [PERSON] згідно запису у земельно-шнуровій книзі № 6 стр. №59 від 22.10.1981 року, тобто за життя спадкодавця, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved