Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

25.11.2025 до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі також - позивач) до [PERSON] (далі також відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.05.2024 між ТОВ «Аванс кредит» (первісний кредитор) та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту № 07023-05/2024 (далі також кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. На підставі договору факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачці грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. строком на 120 днів, денна процентна ставка 1,50 %, дата погашення кредиту 01.09.2024, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, кошти не повернула, проценти за користування кредитом у встановленому порядку і розмірі не сплатила, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки 11 287,70 грн заборгованості за кредитним договором, з якої: 4 625,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 4 162,80 грн заборгованості за процентами, 2 499,90 грн заборгованості за штрафними санкціями, а також судові витрати. Ухвалою судді від 28.11.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відповідачка у визначений судом строк відзив на позов не подала, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористалася, про розгляд судом справи повідомлена належним чином. Зокрема, на адресу суду повернувся поштовий конверт з копією ухвали про відкриття провадження у справі, надісланий судом рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу відповідачки, яку зазначено позивачем у позовній заяві (а.с. 2) та встановлено судом у порядку, визначеному ч. 6 ст. 187 ЦПК України (а.с. 41), з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 46-86). Таким чином, згідно з положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою про розгляд справи судом. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін сторони суду не заявляли. З огляду на викладене, розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Аванс кредит» (далі також первісний кредитор) і відповідачкою 05.05.2024 укладено кредитний договір № 07023-05/2024, згідно з умовами якого товариство зобов`язалося надати відповідачці кредит у розмірі 5 000,00 грн, відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами у терміни, встановлені Договором (а.с. 5-9). Пунктом 1.2. кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 120 днів з 05.05.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 01.09.2024. Згідно з п.п. 1.4.1. кредитного договору денна процентна ставка становить 1,50 % та застосовується у межах строку кредитування. Відповідно до п. 5.3. кредитного договору у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в графіку платежів, товариство в перший день прострочення нараховує штраф у розмірі 50 % від суми одержаної клієнтом за цим договором. Згідно з п. 1.6. кредитного договору кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441 - 11хх хххх - 2744. Виконання первісним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів в сумі 5 000,00 грн. відповідачці підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3466_250423100756 від 23.04.2025 (а.с.18). На підставі договору факторингу № 191124/2 від 19.11.2024, укладеного між ТОВ «Аванс кредит» і позивачем (а.с. 19-23), відповідно до Реєстру боржників № від 19.11.2024 до вказаного договору (а.с 25) право вимоги за кредитним договором № 07023-05/2024 в сумі непогашеної відповідачкою заборгованості перейшло до позивача. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Даний договір є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами. Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як свідчить наданий позивачем та не заперечений відповідачкою розрахунок (а.с.15-16), заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором становить 11 287,80 грн, у тому числі 4 625,00 грн заборгованість за кредитом та 6 662,80 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Обґрунтування нарахування штрафних санкцій в розмірі 2 499,90 грн в доданому розрахунку відсутні. На час розгляду справи судом, відповідачкою не надано заперечень проти позову, контррозрахунку, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку тощо. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки основного боргу 4 625,00 грн. тіла кредиту підлягають задоволенню. Що ж стосується стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 4 162,80 грн та заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій в сумі 2 499,90 грн., суд зазначає наступне. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором 07023-05/2024 від 05.05.2024 вбачається, що заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 4 162,80 грн нарахована за період з 05.05.2024 по 19.11.2024, проте, згідно з умовами договору дата погашення кредиту 01.09.2024, а отже з відповідачки підлягає стягненню 2 081,40 грн. заборгованості за процентами за період з 05.05.2024 по 01.09.2024. Позовна вимога про стягнення з відповідачки 2 499,90 грн штрафних санкцій не підлягає задоволенню в силу дії положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Так, згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 6 706,40 грн. заборгованості за кредитним договором № 07023-05/2024 від 05.05.2024, з яких 4 625,00 грн. заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) та 2 081,40 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом. В іншій частині позову належить відмовити у зв`язку з безпідставністю. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6 706,40 грн х 100 / 11 287,70 грн = 59,41 % (розмір задоволених позовних вимог); 2 422,40 грн х 59,41 % = 1 439,14 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). Враховуючи викладене,

Outcome: partial