Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначила наступне. 20.08.1998 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано виконкомом Коржівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Від цього шлюбу мають двох дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на цей час є повнолітніми. У 2021 році відповідач виїхав у невідомому напрямку і з того часу вони разом не проживають та не спілкуються. По теперішній час вона не має жодної інформації про його місце перебування. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них з відповідачем за час спільного проживання (до 2021 року) були відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на життя. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування ще з 2021 року. З відповідачем спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, шлюбних стосунків давно не підтримують. Вона переконана, що поновлення їх стосунків, подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі, оскільки вони стали чужими один одному. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав, викладених вище. Рішення про розірвання шлюбу вона прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примирятися з відповідачем є неможливим. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а саме розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності, у зв`язку з чим наполягає на розірванні цього шлюбу та просить не надавати строк на примирення. Просить розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON] , та [PERSON] , який зареєстрований виконкомом Коржівської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 3 від 20.08.1998. Ухвалою судді у справі відкрите спрощене провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачу було направлено копію ухвали судді та примірник позовної заяви, рекомендованим листом з повідомленням, який було вручено особисто відповідачу. Відповідач відзив до суду не направив, заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Коржівської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 20 серпня 1998 року, актовий запис про шлюб № 3. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що на цей час сторони у справі не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не проживають разом. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка на розірванні шлюбу наполягає, не погоджується на примирення та просить не надавати відповідний строк. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, враховуючи категоричну позицію позивача щодо необхідності у розірванні шлюбу, а також те, що відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження наміру зберегти сім`ю та відновити шлюбні стосунки з позивачем та не вбачається наміру вчинення ним дій, направлених на примирення, то надання строку на примирення є недоцільним, а тому суд дійшов висновку, що збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю ІІ групи, то згідно вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved