Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

17.11.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить суд: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме, неправильність запису в актовому записі про шлюб № 830 від 21.07.1995, складеному Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в частині дати народження [PERSON] , [INFO] , а не 14 лютого 1964 року, як помилково вказано у зазначеному актовому записі; - зобов`язати Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про шлюб № 830 від 21.07.1995, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, у відомостях про народження [PERSON] , змінити дату народження з " [INFO] " на " [INFO] ". Заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] народився [INFO] у місті Пактіа, провінції Пактіа на сході Республіки Афганістан. На початку 1990-х років він прибув до України, де постійно проживає й донині. 21.07.1995 [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 830 від 21.07.1995, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.08.2021. Лише у вересні 2025 року стало відомим заявнику, що у зазначеному актовому записі про шлюб помилково вказано дату народження [PERSON] як [INFO] , тоді як правильною датою народження є [INFO] , що підтверджується документами заявника. Таким чином, у зв`язку з розбіжностями у датах народження заявника для забезпечення правильності даних актового запису про шлюб та можливості подальшої державної реєстрації документів зумовило його звернутися до суду з цією заявою. 27.11.2025 ухвалою суду заяву залишено без руху. 08.12.2025 на виконання ухвали суду від представника заявника надійшла заява про усунення недоліків. 18.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку окремого позовного провадження. 20.01.2026 сторони в судове засідання не з`явились. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, з огляду на наступне. Згідно частини 3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила). Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до п.п.2.13.1, п.2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. За положенням п.2.16 Правил, зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п.п.2.16.7). Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 425/2737/17. Крім того, відповідно до абз.2 п.3, п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 року, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. При цьому, неправильність в актовому записі не обов`язково має бути пов`язана з помилками власне при складенні актового запису чи помилками реєстратора, така неправильність може бути пов`язана з іншими чинниками, наприклад, неправильним перекладом в документі, на підставі якого вносились відомості до актового запису. Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у місті Пактіа, провінції Пактіа на сході Республіки Афганістан. На початку 1990-х років він прибув до України, де постійно проживає й донині. Як вбачається з паспорту громадянина України [PERSON] зразка 1993 року серії [NUMBER] , виданого Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 05.09.2013, датою його народження є [INFO] . 21.07.1995 [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 830 від 21.07.1995, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.08.2021. Лише у вересні 2025 року стало відомим заявнику, що у зазначеному актовому записі про шлюб помилково вказано дату народження [PERSON] як [INFO] , тоді як правильною датою його народження є [INFO] , що підтверджується документами заявника. Відповідно до листа Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 30.09.2025 № 6985/24.26-74, за заявою [PERSON] від 11.09.2025 про внесення змін до актового запису про шлюб у частині виправлення дати його народження з [INFO] на [INFO] повідомлено, що зазначене може бути вирішене лише на підставі рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту. Рекомендовано звернутися до суду. Заявник зазначає, що за період проживання на території України він одружився, після набуття громадянства України заявник отримав освіту, а також посвідчення водія. Копії відповідних документів додаються до заяви та підтверджують правильність дати його народження [INFO] . Зокрема, посвідчення водія серії [NUMBER] , видане Центром ДАІ 5113 від 16.11.2013 та чинне до 16.11.2043, було оформлено у зв`язку із заміною попереднього посвідчення водія серії [NUMBER] від 15.03.1997, у яких, також, зазначено дату народження заявника - [INFO] . Крім того, відповідно до Диплома спеціаліста серії [NUMBER] дублікат від 01.07.2024 [PERSON] , [INFO] , закінчив у 1995 році Українську державну академією зв`язку ім. О.С. Попова, здобув кваліфікацію «спеціаліст» за спеціальністю «радіозв`язок і радіомовлення», професійна кваліфікація «інженер радіозв`язок і радіомовлення». Отже, надані заявником докази свідчать про те, що в актовому записі про шлюб № 830 від 21.07.1995, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.08.2021, зазначено помилково дату народження [PERSON] , « [INFO] », через що вимоги про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та внесення змін до актового запису про шлюб є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів". Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п. 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану). Отже, єдиним шляхом встановлення факту неправильності у актовому записі про шлюб [PERSON] [INFO] , є ухвалення відповідного судового рішення на підставі якого відділом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис про шлюб особи вносяться зміни. Оскільки даний факт підтверджується вищенаведеними наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану та внесення до нього змін. Щодо вимоги про зобов`язання Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про шлюб № 830 від 21.07.1995, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, у відомостях про народження [PERSON] , то відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Тому, зазначена вимога не є ефективним способом захисту в даному конкретному випадку, оскільки, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі, яке набрало законної сили є підставою для внесення змін до такого актового запису, а тому, після звернення особи до органів державної реєстрації актів цивільного стану, уповноважений орган у встановлений законом строк зобов`язаний внести такі зміни до актового запису про народження. Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19). Якщо обраний позивачем спосіб захисту порушеного права враховує зміст порушеного права, характер його порушення, наслідки, які спричинило порушення, правову мету, якої прагне позивач, обставини, наслідки порушення, такий спосіб захисту відповідає властивості (критерію) належності. Іншою не менш важливою, окрім належності, є така властивість (критерій) способу захисту порушених прав та інтересів, як ефективність можливість за наслідком застосування засобу захисту відновлення, наскільки це можливо, порушених прав та інтересів позивача. Ефективним є спосіб захисту, який забезпечує відновлення порушеного права позивача (спричиняє потрібні результати) без необхідності вчинення інших дій з метою захисту такого права, повторного звернення до суду задля відновлення порушеного права. Тобто спосіб захисту, який виходячи з характеру спірних правовідносин та обставин справи здатен призвести до відновлення порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів (має найбільший ефект у відновленні). Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Враховуючи те, що рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі є підставою внесення до нього змін, вимога про зобов`язання органу державної реєстрації актів цивільного стану внести такі зміни не підлягає задоволенню. В той же час, суд роз`яснює, що відповідно до пункту 2.13 Правил, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану є підставою для внесення до актового запису про шлюб № 830 від 21.07.1995, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції змін, шляхом зазанчення дати народження [PERSON] « [INFO] », замість « [INFO] ».

Outcome: partial