Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

07 серпня 2025 року представник заявника адвокат Морозов О.В. який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення факту місця народження. В обґрунтування заяви зазначає, що фактично заявниця народилася [INFO] в місті Одесі, у пологовому будинку КНП «Одеська обласна клінічна лікарня», однак у актовому записі № 104 від 28.12.1996 року місцем її народження зазначено «смт. Ширяєве», оскільки реєстрація проводилася за місцем проживання батьків. Заявниця вважає, що актовий запис не відповідає фактичним обставинам народження заявниці, виникла необхідність судового встановлення факту місця народження з метою усунення розбіжностей. Наявність розбіжностей у відомостях про місце народження у документах України та Республіки Польща створює заявниці перешкоди для оформлення документів на дитину заявниці, отримання соціальних виплат та завершення адміністративних процедур, що й зумовлює необхідність судового встановлення факту місця народження. Разом з цим, заявниця просить визначити порядок виконання рішення , а саме, що рішення є підставою для внесення Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) змін до актового запису №104 від 28.12.1996 року щодо правильного зазначення місця народження місто Одеса, Одеська область, Україна. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 19 грудня 2025 року витребувано з Ширяївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію актового запису цивільного стану про народження [PERSON] , [INFO] за № 104, складеного 28.12.1996 року. У судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні заяви. Заінтересована особа - Ширяївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), подала заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності, вказавши що дана заява не підлягає задоволенню з огляду на таке. Первинна державна реєстрація народження заявниці була проведена у 1996 році на підставі медичного свідоцтва про народження, виданого Одеською обласною клінічною лікарнею. В актовому записі про народження місце народження дитини визначено за бажанням батьків, що відповідає вимогам пунктів 3 та 4 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану та підтверджується їх підписами. Зауважує, що усі офіційні документи, видані компетентними органами України (паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб), містять однакові відомості щодо місця народження заявниці «Україна, Одеська область, Ширяївський район, смт. Ширяєве». Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження заявниці, виданому повторно 31 березня 2023 року на підставі актового запису № 104 від 28 грудня 1996 року, місцем народження зазначено: селище міського типу Ширяєве, Ширяївський район, Одеська область. Згідно з паспортом громадянина України, документ № [NUMBER] , місцем народження заявниці зазначено: селище міського типу Ширяєве, Ширяївський район, Одеська область, Україна. Водночас із листа комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради від 19 жовтня 2023 року № 01/01-07/4379 убачається, що [INFO] у пологовому будинку міста Одеси породілля [PERSON] народила дитину жіночої статі. На виконання ухвали суду від 19 грудня 2025 року Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано копію актового запису про народження № 104, складеного 28 грудня 1996 року на ім`я заявниці. Згідно з указаним актовим записом про народження батьками заявниці зазначені: мати [PERSON] , [INFO] (у записі міститься закреслена відмітка про прізвище « [PERSON] »), батько [PERSON] , [INFO] . У графі «Для відміток» зазначено, що прізвище матері змінено на підставі свідоцтва про шлюб, актовий запис № 60 від 28 грудня 1996 року, складеного Ширяївським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеської області. У графі «Прізвище, ім`я, по батькові, адреса заявника» містяться підписи батьків заявниці, що підтверджує достовірність наведених у актовому записі відомостей. Разом з цим, в матеріалах справи міститься: титульний лист історії розвитку [PERSON] , [INFO] , виданий Ширяївською центральною районною лікарнею, з якого вбачається, що заявницю взято на облік з 29 жовтня 1996 року та зазначено, що вона «прибула з ОКБ, полог. буд., м. Одеса»; обмінна карта породіллі № 968, яка містить відомості про перебування матері заявниці [PERSON] у пологовому будинку міста Одеси та її виписку 25 жовтня 1996 року; копія водійського посвідчення Республіки Польща, відповідно до якої місцем народження [PERSON] зазначено місто Одеса; копія свідоцтва про народження [PERSON] , у якому місцем народження матері зазначено місто Одеса; медична довідка від 11 квітня 2024 року, відомості з особистих даних заявниці в системі «wfirma.pl», а також сертифікат № 25/2023 від 19 вересня 2023 року, у яких місцем народження заявниці зазначено місто Одеса. Метою звернення до суду із цією заявою є необхідність усунення розбіжностей про фактичне місце народження заявниці, які містяться у офіційних документах виданих на ім`я заявниці, отримання необхідних реєстраційних документів на народжену дитину та отримання соціальних виплат, які належать їй до виплати. Також, у судовому засіданні заявниця вказала, що встановлення такого факту, дозволить уникнути ситуації сприйняття її власними дітьми матері, як двох різних осіб внаслідок розбіжностей у фактичному місці народженні заявниці та місці народженні вказаних у документах заявниці. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. Частиною 1, 2 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами 3, 4, 6 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293, статті 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу ІІІ «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, визначено що державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. Згідно з положеннями пункту 3 глави 1 розділу ІІІ «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження, підтверджене одним із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, або місце проживання батьків чи одного з них. Як убачається з актового запису про народження № 104 від 28 грудня 1996 року, державна реєстрація народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , проведена за заявою її батьків [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ), на підставі медичного свідоцтва про народження, виданого 26 жовтня 1996 року Одеською обласною клінічною лікарнею. У зазначеному актовому записі місце народження дитини визначено за бажанням батьків, що підтверджується їх підписами в актовому записі. Водночас у паспорті заявниці місце її народження зазначено як «смт Ширяєве, Ширяївський район, Одеська область». Аналогічні відомості про місце народження заявниці містяться у свідоцтві про її народження, де вказано: «Україна, Одеська область, Ширяївський район, смт Ширяєве», а також у свідоцтві про шлюб заявниці, у якому місце народження нареченої зазначено ідентично. Таким чином, з усіх документів заявниці, виданих на території України, вбачається, що місцем її народження є Україна, Одеська область, Ширяївський район, смт Ширяєве. Оцінюючи доводи заявниці та надані докази в їх сукупності, суд виходить із того, що чинним законодавством України встановлено вичерпний перелік підстав для внесення змін до актових записів цивільного стану. Так, відповідно до пункту 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, підставами для внесення змін до актових записів цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану або інші визначені цим пунктом юридичні факти, у яких прямо зазначено про необхідність внесення конкретних змін до відповідного актового запису. Водночас аналіз наведеного у пункті 2.13 Правил переліку свідчить, що встановлення факту народження особи в іншому населеному пункті, ніж зазначено в актовому записі про народження, саме по собі не є самостійною підставою для внесення змін до такого актового запису, якщо відсутній встановлений судом факт його неправильності або інші передбачені законом підстави. Крім того, відповідно до пункту 2.14 розділу ІІ Правил № 96/5, підставами для внесення відповідних відміток до актових записів цивільного стану також є виключно рішення суду або висновки органів державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, прямо визначених законодавством. Із матеріалів справи вбачається, що актовий запис про народження заявниці № 104 від 28 грудня 1996 року складений уповноваженим органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до вимог законодавства, чинного на момент його складення, а зазначення місця народження дитини здійснено за бажанням батьків під час державної реєстрації народження, що підтверджується їх підписами в актовому записі. За таких обставин суд доходить висновку, що передбачені пунктами 2.13 та 2.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, підстави для внесення змін до актового запису цивільного стану заявниці в частині місця її народження відсутні, а встановлення заявленого факту не може бути підставою для зміни відповідного актового запису в порядку, визначеному чинним законодавством. Відповідно до пункту 7 глави 1 розділу І «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, працівники органів державної реєстрації актів цивільного стану у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної ради України, указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, а на території Автономної Республіки Крим, крім того, - законодавством Автономної Республіки Крим. Судом встановлено, що актовий запис про народження заявниці складений уповноваженим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі медичного свідоцтва про народження та заяви батьків, а місце народження дитини визначене за їх бажанням, що відповідало вимогам нормативно-правових актів, чинних у 1996 році, та підтверджується підписами батьків у відповідному актовому записі. З огляду на викладене суд доходить висновку, що заявлений факт не породжує самостійних юридичних наслідків у розумінні статей 293, 315 ЦПК України та не є підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану заявниці, а тому заява задоволенню не підлягає. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed