Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини. Свою заяву мотивує тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] , який вони зареєстрували у Калуському відділі державної реєстрації актів цивільного Івано-Франківської області Південно-Західного стану у Калуському районі міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №625 від 10.12.2022 року. Після укладення шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». До реєстрації шлюбу із заявником, заінтересована особа [PERSON] народила сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] частина 1 серія А рік 2019, виданого службою реєстрації актів цивільного стану служби обліку населення м. Неаполь, Італія 25.02.2019. Відповідно до свідоцтва про народження дитини батьками дитини записано: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.10.2025 року (справа №345/4407/25), батька дитини [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] , бажає усиновити малолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки вони проживають однією сім`єю. Разом із дружиною [PERSON] , окрім малолітнього [PERSON] , [INFO] сторони виховують двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З малолітнім [PERSON] у заявника склалися хороші стосунки, оскільки спільно з дружиною він займається його вихованням, навчанням та утриманням і ставиться до нього як рідний батько. Відповідно до ч.5 ст. 217 Сімейного кодексу України мати дитини: [PERSON] , надала згоду на усиновлення свого малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується нотаріально завіреною заявою від 21.10.2025 року, посвідченої приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу. Заявник звертає увагу, що відповідно до протоколу бесіди від 21.11.2025 року, проведеної головним спеціалістом сектору з питань опіки, піклування, усиновлення та сімейних форм виховання дітей служби у справах дітей Калуської міської ради з малолітнім [PERSON] , [INFO] , враховано думку дитини щодо його усиновлення. Під час бесіди хлопчик розповів, що добре вчиться, з уроками допомагає мама і тато. Тато Федір працює, а мама доглядає дітей у дома. Усіма необхідними речами їх забезпечує тато, купує одяг, взуття та продукти. На запитання: «Як звати твого тата?», дитина відповіла, « [PERSON] » та повідомив, що хотів би мати таке прізвище, як в мами з татом. Відповідно до висновку про стан здоров`я особи від 21.10.2025 року №2178, заявник здоровий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є особою, стосовно якої відсутні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутні відомості про розшук та визнаний особо, такою, що не має судимості. Також, є власником 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.12.1999 року. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов служби у справах дітей від 21.11.2025 їхня сім`я проживає в умовах, де є матеріальний достаток для утримання, навчання та виховання дітей. Заявник зазначає, що має постійний дохід, якого вистачає для утримання всієї сім`ї. Відтак просить винести рішення та визнати його усиновлювачем дитини. У судове засідання заявник [PERSON] подав заяву про слухання справи у його відсутності, просить заяву задоволити. У судове засідання представниця заявника [PERSON] подала заяву про слухання справи у її відсутності, просить заяву задоволити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання, подала заяву про слухання справи у її відсутності, не заперечила проти задоволення даної заяви. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Калуської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подали заяву про слухання справи у їх відсутності, не заперечили проти задоволення даної заяви. Представник заінтересованої особи Калуського відділу ДРАЦС у Калуському районі Івано-Франківської обл. Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явилася, однак подали заяву про слухання справи у їх відсутності, не заперечили проти задоволення даної заяви. Суд, ретельно дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] , перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , актовий запис №625 від 10.12.2022 року складений у Калуському відділі державної реєстрації актів цивільного Івано-Франківської області Південно-Західного стану у Калуському районі міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Після укладення шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с.10). На підставі копії свідоцтва про народження №25 частина 1 серія А рік 2019, виданого службою реєстрації актів цивільного стану служби обліку населення м. Неаполь, Італія 25.02.2019, встановлено, що [PERSON] народила сина [PERSON] , [INFO] , батько дитини [PERSON] (а.с.11-12, 13-14). Згідно копії довідки Генерального консула [PERSON] №536-30 від 01.02.2019 про реєстрацію особи громадянином України, [PERSON] , [INFO] зареєстрований громадянином України (а.с.15). Відповідно до копії рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.10.2025 року, батька дитини [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] (а.с.17-20). Подружжя має спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, виданого Калуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серія [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.21,22). Мати дитини - [PERSON] [INFO] , надала письмову згоду на усиновлення малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] . Справжність підпису засвідчено 21.10.2025 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2918 (а.с.23). Відповідно до висновку КНП Калуський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської міської ради про стан здоров`я особи від 21.10.2025 року №2178, [PERSON] здоровий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (а.с.24). Згідно з Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», який виданий департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (ФОВМ-004672450) [PERSON] є особою, стосовно якої відсутні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутні відомості про розшук та визнаний особо, такою, що не має судимості. Відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості: Засуджений 31.07.2023 Калуський РС Івано-Франківської обл. Статті: 296 ч.2 КК України. Вид основного покарання обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік. 06.09.2024. Знятий з обліку по відбуттю іспитового строку (а.с.25). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов служби у справах дітей від 21.11.2025 року встановлено, що сім`я [PERSON] проживає в умовах, де є матеріальний достаток для утримання, навчання та виховання дітей (а.с.26). Згідно з довідкою від 07.11.2025 №821 виданої Калуським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні виконавчі документи про стягнення з [PERSON] аліментних платежів, боргів на користь держави, фізичних та юридичних осіб (а.с.27). Відповідно до довідки від 02.12.2025 №КФР00000007, [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Калуська фабрика Родина» з 04.11.2025 року та на даний час займає посаду водій автотранспортних засобів (а.с.28). [PERSON] є власником 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.12.1999 року (а.с.29). Відповідно до протоколу проведення бесіди від 21.11.2025 року, проведеної головним спеціалістом сектору з питань опіки, піклування, усиновлення та сімейних форм виховання дітей служби у справах дітей Калуської міської ради з малолітнім [PERSON] , [INFO] , враховано думку дитини щодо його усиновлення. Під час бесіди хлопчик розповів, що добре вчиться, з уроками допомагає мама і тато. Тато Федір працює, а мама доглядає дітей у дома. Усіма необхідними речами їх забезпечує тато, купує одяг, взуття та продукти. На запитання: «Як звати твого тата?», дитина відповіла, « [PERSON] » та повідомив, що хотів би мати таке прізвище, як в мами з татом (а.с.30). Відповідно до висновку від 21.11.2025 №62 служба у справах дітей Калуської міської ради розглянувши подані [PERSON] документи на предмет відповідності їх до п.91. Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 №905, вважає за доцільність усиновления ним малолітнього [PERSON] , [INFO] . Дане усиновления буде відповідати виключно інтересам дитини (а.с.31-32). Відповідно до ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Суд, при вирішення питання про усиновлення враховує, вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», за якою дитина, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Сторони попереджені про відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини. Як передбачено ст. 3 Конвенції «Про права дитини» (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР N 789-XII (789-12 ) від 27.02.91) підписання Україною: 21 лютого 1990 р. набуття чинності для України: 27 вересня 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Суд, задовольняючи вимоги стосовно усиновлення дитини, враховує перш за все той факт, що дитина потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист. Суд виходить з фактичних інтересів дитини та розумів нормального виховання, а докази надані заявником підтверджують той факт, що дитина буде виховуватися в гідній родині, яка забезпечить їй нормальний рівень життя, моральний та духовний розвиток. Статтями 207, 208 СК України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Особа, яка може бути усиновленою , - це дитина (стаття 6 цього Кодексу). Відповідно до ст. 211 Сімейного кодексу України, особи, які можуть бути усиновлювачами: 1. Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. 2. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. 3. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. 4. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. 5. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. 6. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. 7. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Згідно з ст. 212 Сімейного кодексу України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. 2. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS №58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Судом встановлено, що Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», який виданий департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (ФОВМ-004672450) зазначено, що [PERSON] є особою, стосовно якої наявні відомості про те, що він був засуджений 31.07.2023 Калуський РС Івано-Франківської обл. за ст. 296 ч.2 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. 06.09.2024 Знятий з обліку по відбуттю іспитового строку. Суд зазначає, що п. 10 ч. 1 ст. 212 Сімейного кодексу України передбачено, що не можуть бути усиновлювачем особи, які засуджені за кримінальні правопорушення проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності. Стаття 296 Кримінального кодексу України, за якою був засуджений [PERSON] , відноситься до розділу ХІІ «Кримінальні правопорушення проти громадського порядку та моральності» Кримінального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 296 КК України, за якою було засуджено заявника [PERSON] , відповідальність передбачена за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом вчинене групою осіб. Таким чином, пунктом 10 ч. 1 ст. 212 Сімейного кодексу України встановлена пряма заборона бути усиновлювачами осіб, які були засуджені, зокрема, за ст. 296 Кримінального кодексу України. Враховуючи пряму заборону заявнику, як особі, яка була засуджена за кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності» передбачене Кримінальним кодексом України бути усиновлювачем, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви заявника слід відмовити. В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що незалежно від свого статусу, ніщо не заважає [PERSON] , за згодою [PERSON] , приймати участь у виховуванні дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку його природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати його до самостійного життя.

Outcome: dismissed