Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

В квітні 2025 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання недійним і скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, скасування права власності та державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі вказавши, що 13 грудня 2009 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,4668 га з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027, що розташована на території Вишнівчицької сільської ради. Право власності підтверджується державним актом на право власності на землю серія ЯГ № 759234, виданим на підставі розпорядження Чемеровецької районної державної адміністрації від 5 травня 2008 року № 213/2008-р. Зазначена земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і була закріплена за позивачем як земельна частка (пай) № [NUMBER] відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) ХМ № 0372849. Однак, як стало відомо з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на адвокатський запит від 19 березня 2025 року, 21 серпня 2014 року на підставі розпорядження Чемеровецької РДА від 15 вересня 2008 року № 421 та технічної документації земельна ділянка з тим самим кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 була зареєстрована за громадянкою [PERSON] .. Згодом, 22 жовтня 2015 року, право власності на цю земельну ділянку було зареєстровано за громадянкою [PERSON] (реєстраційний номер [NUMBER] ). [PERSON] отримала право власності на дану земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2015 року, виданого державним нотаріусом Чемеровецької державної нотаріальної контори Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Пилявським О.В.. Реєстрація права власності на земельну ділянку за [PERSON] , а згодом за [PERSON] , є незаконною, оскільки позивач отримав право власності на цю земельну ділянку раніше 13 грудня 2009 року, що підтверджується державним актом серія ЯГ № 759234. Відсутність відомостей про право власності позивача на земельну ділянку у Державному земельному кадастрі спричинена тим, що централізоване перенесення даних з Державного реєстру земель не відбулося, а позивач не подавав відповідної заяви. Відсутність таких відомостей не скасовує права власності позивача, оскільки державний акт є чинним правовстановлюючим документом, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом. Окрім того, 12.06.2025 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , Кам`янець-Подільської районної військової адміністрації Хмельницької області про визнання недійним і скасування розпорядження голови Чемеровецької РДА, державного акта на право власності на земельну ділянку, вказує, що вона - [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2015 року в порядку спадкування від бабусі [PERSON] набула у власність на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 площею 2,4668 га, що знаходиться на території Вишнівської сільської ради, Чемеровецького району Хмельницької області. Земельна ділянка розпорядженням голови Чемеровецької райдержадміністрації № 421/2008-р від 15 вересня 2008 року «Про виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості)» була виділена в натурі (на місцевості) та передана у власність [PERSON] в рахунок земельної частки (паю) посвідченого сертифікатом серії ХМ № 0372582, яка згідно затвердженого проекту землеустрою рахується під № 602 площею 2,47 га. Вказує, що першочергово, право на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії ХМ №0372582 належало чоловіку [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , і право на цю земельну частку пай розміром 2,41 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) перейшло в порядку спадкування за законом до його дружини [PERSON] , що посвідчувалося виданим на її ім`я свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.08.2008 року, яка в подальшому була виділена в натурі (на місцевості) та сформована у земельну ділянку з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 на підставі технічної документації із землеустрою з подальшим оформленням права власності на цю земельну ділянку. Таким чином, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 [PERSON] та в подальшому [PERSON] було оформлено та набуто відповідно до встановленої законом (в редакції на час виникнення правовідносин) процедури, та здійснено всі передбачені законодавством дії для проведення державної реєстрації як в Державному земельному кадастрі, так і в Державному реєстрі речових прав. Представник позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник позивача та позивач за зустрічним позовом - представник відповідача та відповідач за первісним позовом в судове засідання з`явилися, позовні вимоги викладені у зустрічній позовній заяві підтримали та просили суд їх задовольнити, щодо задоволення первісного позову заперечили та просять відмовити у повному обсязі. Представник Кам`янець-Подільської районної військової адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, щодо винесення рішення покладається на розсуд суду. Представник Чемеровецької селищної ради в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшло пояснення щодо позову або відзиву, відповідно до якого щодо винесення рішення покладається на розсуд суду. Представник ТзОВ «Агрохолдинг 2012» в судове засідання з`явився, та просить задовольнити зустрічні позовні вимоги, а у задоволенні первісного позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків: Положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що згідно архівного витягу з розпорядження голови Чемеровецької РДА Хмельницької області від 05.05.2008 року №213/2008-р про виділення земельних ділянок (в натурі) на місцевості, додатку до розпорядження голови райдержадміністрації від 05.05.2008 року №213/2008-р вбачається, що [PERSON] виділено земельну ділянку площею 2,47 га, номер ділянки [NUMBER] , серія та номер сертифікату ХМ №0372849. Згідно державного акту серії ЯГ №759234 від 13.12.2009 року вбачається, що на підставі розпорядження Чемеровецької райдержадміністрації від 05.05.2008 року за №213/2008-р [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,4668 га на території Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, кадастровий номер 6825281200:05:001:0027. Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.04.2005 року вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером 6825281200:05:001:0027, площею 2,4668, належить на праві власності [PERSON] .. Згідно листа-відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на адвокатський запит від 19 березня 2025 року, 21 серпня 2014 року на підставі розпорядження Чемеровецької районної державної адміністрації від 15 вересня 2008 року № 421 та технічної документації земельна ділянка за кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 була зареєстрована за громадянкою [PERSON] 22 жовтня 2015 року, право власності на дану земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] (речове право зареєстроване 22.10.2015 року №11703774). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] набула у власність після смерті [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027, площею 2,4668 га, що знаходиться на території Вишнівської сільської ради, Чемеровецького району Хмельницької області. Згідно розпорядження голови Чемеровецької райдержадміністрації № 421/2008-р від 15 вересня 2008 року «Про виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості)», додатку до розпорядження голови райдержадміністрації від 15.09.2008 року № 421/2008-р вбачається, що [PERSON] виділено в рахунок земельної частки (паю) посвідченого сертифікатом серії ХМ № 0372582, яка згідно затвердженого проекту землеустрою рахується під № 602 площею 2,47 га. Однак, відповідно до розпорядження голови Чемеровецької райдержадміністрації № 600/06р від 08.11.2006 року «Про затвердження протоколу загальних зборів власників часток (паїв) колишнього колгоспу ім.Леніна с.Вишнівчик від 08.08.2006 року, додатку до розпорядження голови райдержадміністрації від 08.11.2006 року № 600/06р вбачається, що згідно списку власників земельних часток (паїв), які прийняли участь у розподілі земельних ділянок із земель колишнього колгоспу ім.Леніна с.Вишнівчик вбачається, що [PERSON] присвоєно номер земельної ділянки [NUMBER] розміром 1,67 га, серія та номер сертифіката ХМ №0372849. Згідно списку фіксування результатів розподілу земельних ділянок засвідчених підписами власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) із земель колишнього колгоспу ім.Леніна с.Вишнівчик вбачається, що [PERSON] вказано номер земельної ділянки [NUMBER] , площею 1,67 га, серія та номер сертифікату ХМ №0372849, та наявний підпис навпроти прізвища. Окрім того, до матеріалів справи додано список власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім.Леніна с.Вишнівчик, відповідно до якого [PERSON] ( [PERSON] ) вказано серію та номер сертифікату [NUMBER] , з приміткою 602. Відповідно до архівного витягу (списку) ТОВ «Хлібороб» с.Завадівка вбачається, що [PERSON] присвоєно номер [NUMBER] , а [PERSON] присвоєно номер 602. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 1 ст.153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ч.2 ст.158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно ст.9 Закону України №899-IV «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №360/1498/19 від 26 лютого 2020 року вбачається, що реалізація гарантованого позивачу права одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості), повинна відбуватись саме у порядку розподілу земельних ділянок у межах колишнього КСП ім. Леніна згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Також Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 638/2218/16-ц від 13 листопада 2019 року зазначив, що «Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Відповідно до ст.14 Конституції України, ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України). Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину (ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»). Згідно пункту 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Згідно ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Згідно з п.9 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» до 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Згідно ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Серед способів захисту порушених прав та інтересів у п.10 ч.2 ст.16 ЦК України встановлене визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади. Ст.21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до частини 1 ст. 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, першочергово, право на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії ХМ №0372582 належало чоловіку [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , і право на дану земельну частку пай розміром 2,41 умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) перейшло в порядку спадкування за законом до його дружини [PERSON] , що посвідчувалося виданим на її ім`я свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.08.2008 року, яка в подальшому була виділена в натурі (на місцевості) та сформована у земельну ділянку з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 на підставі технічної документації із землеустрою з подальшим оформленням права власності на цю земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розпорядженням голови Чемеровецької райдержадміністрації № 600/06-р від 11 листопада 2006 року, затверджено протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) оформленого списком і виділено в натурі на місцевості земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва їх власникам. В зазначеному списку під номером 211 значиться [PERSON] , за яким закріплена земельна ділянка під номером [ADDRESS] , за яку він розписався у графі «підпис власника земельної ділянки». Таким чином, земельна ділянка під номером [ADDRESS] , за [PERSON] не закріплювалася, і відповідно не могла йому передаватися у власність. Суд вважає, що використання земельної ділянки [PERSON] , [PERSON] здійснюється без належної правової підстави та без належної підстави було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,4668 га з кадастровим номером 6825281200:05:001:0027 та видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 759234 від 13 грудня 2009 року, оскільки право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом серії ХМ №0372582 першочергово належало чоловіку [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з чим підлягає задоволенню зустрічна позовна заява про визнання недійним і скасування розпорядження голови Чемеровецької РДА, державного акта на право власності на земельну ділянку, а у задоволенні первісного позову слід відмовити у повному обсязі. Що стосується заяви [PERSON] про застосування строків позовної давності у первісному позові, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що фактичний момент дізнання про порушення права [PERSON] є 2024 рік коли орендна плата припинила нараховуватися у ТОВ «Оболонь Агро», що стало підставою для перевірки та дізнання ним про видачу свідоцтва про право на спадщину відповідачу [PERSON] у 2015 році, реєстрацію права власності та інші обставини, які порушують його права. Таким чином, перебіг позовної давності розпочався саме у 2024 році, а позов подано у квітні 2025 року тобто в межах трирічного строку. Частиною 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3028 гривні. Так, відповідно до матеріалів справи позивачем було долучено квитанцію про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн. Проте, як вбачається зі змісту відповідно до змісту позовних вимог, позивачем заявлено шість позовних вимог немайнового характеру. Таким чином, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 за одну немайнову вимогу. Тобто, позивачу слід сплатити судовий збір за п`ять немайнових вимог у розмірі 6056,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved