Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Зміст позовних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивують тим, що 21.04.2023 між ТОВ «Укркредит Фінанс» та [PERSON] укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1192-9586 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А4030, для підписання кредитного договору №1192-9586 від 21.04.2023, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн. 00 коп.; строк кредитування 300 днів; базовий період 10 днів; знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00% в день, дата повернення кредиту 14.02.2024. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 07.10.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 59700 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 6000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 53700 гривень. Однак кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме частково списано заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 29700 грн. 00 коп. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 30000 гривень, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 6000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 24000,00 гривень. Стислий виклад позиції сторін: Представником позивача подане клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами № 1192-9586 від 21.04.2023 в розмірі 30000 грн. 00 коп., з яких: 6000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 24000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами та понесені судові витрати. Також не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про проведення судового засідання відповідач також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, також відповідач повідомений смс повідомленням направленим за допомогою застосунку «Viber». Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, відзив проти позову не надав. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 211, ч.3 ст.223 ЦПК. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.12.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК, суд ухвалою постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 21.04.2023 між ТОВ «Укркредит Фінанс» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1192-9586 (а.с.8-13) за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який разом із правилами надання споживчих кредитів (а.с.14-24) складають єдиний договір. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А4030. З довідки ТОВ «Укркредит Фінанс» встановлено, що позивач здійснив видачу кредитних коштів за договором про відкриття кредитної лінії №1192-9586 від 21.04.2023 шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LIQPAY на картковий рахунок [PERSON] у сумі 6000 грн. 00 коп.. (а.с.25-26). З розрахунку заборгованості по кредитному договору №1192-9586 від 21.04.2023 року встановлено, що [PERSON] станом на 07.10.2025 року загальний розмір заборгованості становить: 59700 гривень: прострочена заборгованість за кредитом 6000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 53700 гривень (а.с.27-37). Однак кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме частково списано заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 29700 грн. 00 коп. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача суму заборгованості 30000 грн. 00 коп. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). За положенням статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі досліджених у справі доказів, суд робить висновок, що 21.04.2023 року між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору № 1192-9586. [PERSON] , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента і визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів, підписав електронним одноразовим ідентифікатором кредитний договір, чим погодив його умови. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Матеріали справи містять відомості, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суми позики) та проценти у повному обсязі не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договорами в повній мірі не виконав, суму кредиту у передбачений в договорах строк не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням за договором № 1192-9586 від 21.04.2023 року в сумі 6000,00 грн. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитними договорами, суд зазначає таке. Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом, які, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані в межах строку дії кредитного договору. За Кредитним договором № 1192-9586 від 21.04.2023 року позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відсотками в розмірі 53700 грн за період 21.04.2023 по 14.02.2024 року, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 27-37). Однак позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 29 700,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 30 000,00 гривень. Відповідачем не доведена сплата процентів за договором в повному обсязі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що за кредитним договором № 1192-9586 від 21.04.2023 року сума нарахованих процентів за період 21.04.2023 по 14.02.2024 року становить 24000 грн. відповідачем не погашена. Суд вважає доведеним позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 1192-9586 від 21.04.2023 року в загальній сумі 30000 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 6000,00 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків 24000 грн. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги позивача. Суд вважає позов доведеним лише в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 1192-9586 від 21.04.2023 року в загальній сумі 30000 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 6000,00 (шість тисяч) гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 24000 гривень Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх необґрунтованістю. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Судовий збір, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені вимоги про стягнення витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. (а.с.51). Судом задоволено позовні вимоги на загальну суму 30000 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved