Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник позивача адвокат Головашич Ю.О. звернулась до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса № 91352 від 09.04.2021 року таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 09.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис № 91352, щодо стягнення з позивача, [PERSON] , заборгованості за кредитним договором від 22.08.2013 року, укладеним з ПАТ «ПЛАТІНУМ БАНК». Згідно договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 147 від 22.03.2018 року правонаступником усіх прав і обов`язків ПАТ «ПЛАТІНУМ БАНК» стало ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», правонаступником якого згідно договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 03/11-01-П від 03 листопада 2020 року стало ТОВ «Вердикт Капітал». Як вбачається з ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 травня 2024 року по справі № 646/3879/24 відповідач, ТОВ «Дебт Форс», набуло право вимоги щодо заборгованості за договорами кредиту, в тому числі й за кредитним договором від 22.08.2013 року, після ТОВ «Вердикт Капітал». 14.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Богатиренко Артуром Ігоровичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65434020 щодо примусового виконання виконавчого напису № 91352 виданого 09.04.2021 року. Виконавчий напис було вчинено про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № 00882/04189ВССА від 22 серпня 2013 року, укладеним з ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», у сумі 179 532 грн. 37 коп. Про існування виконавчого провадження, [PERSON] дізнався на весні 2024 року, коли позивачу прийшла судова повістка в Червонозаводський районний суд м. Харкова по справі № 646/3879/24, по якій вирішувалося питання заміни сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником (з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс»). До цього часу позивач не був обізнаний про існування спірного виконавчого напису та про існування з приводу цього виконавчого провадження, жодних документів не отримував. Позивач [PERSON] , жодного кредитного договору з ПАТ «ПЛАТІНУМ БАНК» не підписував, жодної заборгованості перед будь-якою фінансовою установою не має. Враховуючи, що позивач стверджує, що жодного кредитного договору не підписував, що взагалі виключає його нотаріальне посвідчення як такого. А тому, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною при вчиненні зазначеного вище виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника. Крім того, виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, який точно нотаріально не посвідчений (так як позивач взагалі виключає факт підписання ним жодного кредитного договору), а тому він не підлягає виконанню. Також представник позивача просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 16.09.2025 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, третіми особами не подано письмові пояснення щодо позову. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 20.01.2026 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. 09.04.2021 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. був вчинений виконавчий напис № 91352 про звернення стягнення з [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 00882/04189ВССА від 22 серпня 2013 року в розмірі 178 882, 37 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Богатиренко А.І. від 14.05.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65434020 за заявою ТОВ «Вердикт капітал» про примусове виконання виконавчого напису № 91352, вчиненого 09.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 178 882, 37 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 було замінено стягувача з ТОВ « Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому проваджені №35434020. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. У свою чергу, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (ділі Перелік) в редакції, що діяв на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, для одержання виконавчого напису щодо стягнення за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку ) подаються: а)оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 1.1. Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно зі п.1.2. цієї Глави перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум, витребування майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. В обґрунтування вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова). Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яку в свою чергу Київським апеляційним адміністративним судом постановою від 22.02.2017, визнано незаконною та нечинною, зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів. Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу. Суд позбавлений можливості встановити, чи були надані нотаріусу документи передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, оскільки, відповідачем та приватним нотаріусом така інформація не надавалась. Крім того, кредитний договір № 00882/04189ВССА від 22.08.2013 року нотаріально не посвідчувався, нотаріус станом на 09.04.2021року не мав правових підстав та повноважень вчиняти виконавчий напис про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. За встановлених обставин, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання до суду позовної заяви у загальному розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved