Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У лютому 2025 року до Печерського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг. Позов обґрунтований тим, що між Позивачем та Відповідачем виникли цивільно-правові відносини, засновані на договорі про надання правової допомоги № UA-56/24 від 12.12.2024, який є чинним правочином, укладеним відповідно до вимог цивільного законодавства України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Звертаючись до суду, Позивач посилається на те, що взяті ним на себе договірні зобов`язання виконано належним чином та в повному обсязі, тоді як Відповідач, всупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства, ухилилася від виконання свого основного обов`язку - оплати наданих правничих послуг, у зв`язку з чим у Відповідача утворилася заборгованість у розмірі 30 000 грн. За викладених обставин Позивач просить стягнути з приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] (місцезнаходження: [ADDRESS], РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Адвоката [PERSON] (місцезнаходження: [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER] ) заборгованість в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок, судові витрати. 08.04.2025 ухвалою Печерського районного суду міста Києва справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог [PERSON] , Відповідач виходить із того, що заявлений позов є передчасним, необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними і допустимими доказами, з огляду на наступне. Відсутні належні підстави для виникнення обов`язку зі сплати гонорару в повному обсязі. Судом має бути враховано, що між сторонами укладено договір про надання правової допомоги, який прямо передбачає можливість його дострокового розірвання та обов`язковість перерахунку сум, що підлягають оплаті (п. 7.1, 7.2 Договору). Факт одностороннього розірвання Договору Відповідачем 05.02.2025 не заперечується самим Позивачем. Водночас, всупереч прямій вимозі п. 7.2 Договору, Позивач не здійснив жодного перерахунку вартості правничих послуг, а безпідставно заявив вимогу про стягнення гонорару в повному розмірі, що є прямим порушенням умов Договору. Таким чином, у Позивача не виникло права вимагати сплату 30 000 грн., оскільки розмір грошового зобов`язання не був визначений у спосіб, передбачений договором, а отже - не є належно сформованим. Невизначено обсягу наданих правничих послуг та відсутність їх підтвердження. Договір та Додаток №1 до нього не містять деталізації обсягу правничих послуг, їх етапності чи вартості кожної окремої дії. У зв`язку з цим, у разі його дострокового розірвання, саме на Позивача покладався обов`язок: надати звіт про виконану роботу; підтвердити обсяг фактично наданих послуг; обґрунтувати суму, що підлягає оплаті. Проте Позивач не надав жодного акту приймання-передачі правничих послуг, акту виконаних робіт або іншого належного доказу, який би підтверджував факт, обсяг та завершеність надання послуг за договором. Відповідно до статей 76, 77, 81 ЦПК України, обов`язок доказування обставин, на які посилається сторона, покладається саме на цю сторону. Відсутність таких доказів унеможливлює задоволення позову. Заявлений позов є передчасним. Особливої уваги заслуговує те, що умовами Додатку №1 до Договору прямо встановлено: оплата гонорару здійснюється протягом 10 робочих днів з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 120/15758/24. Станом на момент подання позову: судове рішення у зазначеній справі не ухвалене; жодне рішення не набрало законної сили. Отже, строк виконання грошового зобов`язання не настав, що відповідно до статей 530, 612 ЦК України виключає можливість примусового стягнення будь-якої суми. Таким чином, звернення Позивача до суду є передчасним, а заявлені вимоги - такими, що не підлягають судовому захисту на даний момент. Відповідно до Правил адвокатської етики, у разі розірвання договору адвокат зобов`язаний поінформувати клієнта про виконану роботу та передати копії процесуальних документів. Позивач цього обов`язку не виконав, що: позбавило Відповідача можливості оцінити обсяг наданих послуг; унеможливило реалізацію права на компенсацію витрат у відповідній судовій справі; свідчить про недобросовісність поведінки Позивача. З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають. 06.06.2025 адвокат Бойкініч Роман Сергійович звернувся до Дарницького районного суду м. Києва в інтересах приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про стягнення штрафу за розголошення інформації, що є адвокатською таємницею. Підставою для звернення до суду із зустрічним позовом є порушення [PERSON] договірних та законодавчих обов`язків щодо збереження адвокатської таємниці. Зустрічний позов Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] обґрунтований фактичними обставинами справи, умовами укладеного між сторонами договору, нормами матеріального права та належними доказами, а саме: між сторонами 12.12.2024 укладений Договір № ПА-56/24 про надання правової допомоги, який є чинним та не визнаний недійсним у встановленому законом порядку. Цим договором: визначено обсяг прав та обов`язків сторін; встановлено режим конфіденційності інформації клієнта; передбачено відповідальність адвоката за порушення обов`язку збереження адвокатської таємниці. Наявність такого договору підтверджує виникнення між сторонами цивільних прав та обов`язків. У межах виконання договору адвокату [PERSON] стали відомі: персональні дані клієнта; матеріали адміністративної справи; процесуальні документи, складені адвокатом у межах надання правничої допомоги. Зазначена інформація відповідно до: пунктів 4.1, 4.2 Договору; статті 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; статті 10 Правил адвокатської етики є адвокатською таємницею. Попри це, адвокат без письмової згоди клієнта передав зазначені документи третій особі - іншому адвокату, який використав їх для формування та подання первісного позову до суду, що підтверджується матеріалами справи. Відсутністю законних підстав для розголошення адвокатської таємниці Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає вичерпний перелік випадків, коли адвокат має право розголошувати адвокатську таємницю. Жодна з таких підстав у даній справі відсутня, оскільки: клієнтом не надавалася письмова згода на розголошення; вимоги до адвоката у зв`язку з його професійною діяльністю на момент розголошення не заявлялися; розголошення не було обумовлене виконанням вимог закону. Отже, дії адвоката є неправомірними та такими, що порушують професійні та договірні обов`язки. Пунктом 6.4 Договору сторони погодили, що у разі розголошення адвокатської таємниці адвокат зобов`язаний сплатити клієнту штраф у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, чинних на момент виявлення порушення. Станом на дату виявлення порушення мінімальна заробітна плата становила 8 000 грн, що зумовлює чіткий та визначений розмір штрафу - 80 000 грн. За викладених обставин, позивач за зустрічним позовом просить Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) на користь Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) штраф за розголошення інформації, що є адвокатською таємницею в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гри. судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гри. 20 коп. 10.06.2025 ухвалою суду розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. У зв`язку з відрахуванням судді [PERSON] зі штату Дарницького районного суду м. Києва відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 20.11.2025 у 2506/0/15-25 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Дарницького районного суду міста Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку» зазначена справа згідно авторозподілу від 04.12.2025 передана до провадження судді Комаревцевій Л.В. та прийнята ухвалою суду від 05.12.2025 до провадження, розгляд справи призначено по суті. Сторони надали заяви по суті справи яких висловили свої позиції щодо заявлених позовних вимог. В судовому засіданні Позивач та представник Позивача підтримали первісні позовні вимоги, з підстав викладених в заявах по суті справи. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити, зважаючи на викладені обставини. Представник Відповідача проти первісного позову заперечував, посилаючись на обставини викладені в заявах по суті справи. Просив задовольнити зустрічний позов зважаючи на викладені обставини. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представників сторін встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договір є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони вільні у визначенні умов договору (ст. 627 ЦК України). Судом встановлено, що 12 грудня 2024 року між адвокатом [PERSON] (Позивач) та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (Відповідач) укладено договір № UA-56/24 про надання правової допомоги, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до пункту 1.1 Договору Позивач зобов`язався надати правничу допомогу у справі № 120/15758/24 за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036) до Державного реєстратора - приватного нотаріуса [PERSON] ([ADDRESS]), Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні державного реєстратора - приватного нотаріуса [PERSON]: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосплан" (вул. 600-річчя, 17, каб. 909, м. Вінниця, 21021) про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а Відповідач - прийняти та оплатити надані послуги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Згідно з Додатком №1 до Договору: гонорар адвоката встановлено у фіксованому розмірі 30000 грн; належним виконанням договору визначено ухвалення рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог до клієнта або виключення клієнта зі складу відповідачів, строк оплати - протягом 10 робочих днів з дати набрання рішенням суду законної сили. З матеріалів справи вбачається, що у справі № 120/15758/24 судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог до [PERSON] було відмовлено, що відповідає критеріям належного виконання договору, визначеним сторонами. Судом також встановлено, що Позивач фактично надав правничу допомогу, зокрема: підготував та подав відзив на позов; подав клопотання, заперечення, заяви; здійснював представництво інтересів Відповідача у судових засіданнях. Зазначені обставини підтверджуються копіями процесуальних документів, долучених до матеріалів справи та не були належним чином спростовані Відповідачем. Водночас, Відповідач не здійснила оплату гонорару, що підтверджується відсутністю платіжних документів та наявністю письмової вимоги Позивача від 18.02.2025, яка залишена без задоволення. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Оскільки Договір був розірваний в односторонньому порядку з 19.02.2025, а строк оплати фактично настав, суд приходить до висновку, що у Відповідача виник обов`язок оплатити фактично надані послуги. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України, невиконання зобов`язання є порушенням, яке тягне правові наслідки, передбачені договором або законом. Отже, первісні позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Зустрічний позов обґрунтований твердженням Позивача за зустрічним позовом про те, що адвокат [PERSON] порушив умови п.п. 4.1,4.2,4.5 Договору, передавши документи іншому адвокату, чим допустив розголошення адвокатської таємниці. В тому числі допущено порушення Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правила адвокатської етики. Оцінюючи ці доводи, суд виходить з наступного. Згідно з частиною 2 статті 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом, Договір був розірваний з 19.02.2025, тоді як передача документів адвокату Скрипчуку М.Є. відбулася 25.02.2025, тобто після припинення дії договірних зобов`язань. Штраф, передбачений пунктом 6.4 Договору, є видом неустойки, яка відповідно до статей 546, 549 ЦК України є способом забезпечення виконання договірного зобов`язання. Оскільки на момент вчинення дій, які інкримінуються адвокату, договір уже не діяв, підстави для застосування договірної відповідальності відсутні. Крім того, відповідно до частини 4 статті 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у разі пред`явлення клієнтом вимог до адвоката у зв`язку з адвокатською діяльністю адвокат звільняється від обов`язку збереження адвокатської таємниці в межах, необхідних для захисту своїх прав та інтересів. Передача документів іншому адвокату була здійснена виключно з метою судового захисту порушеного права на оплату правничої допомоги, що не може розцінюватися як неправомірне розголошення. Доказів того, що інформація була поширена третім особам, використана поза межами судового процесу або спричинила шкоду Позивачу за зустрічним позовом, суду не надано. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторону, яка заявляє вимогу. Зустрічний позивач не довів ані факту правопорушення, ані наявності правових підстав для застосування штрафу. Таким чином, зустрічний позов є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відтак порушене право Позивача за первісним позовом підлягає судовому захисту шляхом стягнення з Відповідача 30000 грн., в задоволенні зустрічний позовних вимог суд відмовляє. Відповідно до ст.ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 968,96 грн. за первісним позовом.

Outcome: approved