Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України посилаючись на те, що відповідач 28 січня 2023 року, близько 18 годин 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT» реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись неподалік буд. №68 по вулиці Столична, в м. Кагарлик Обухівського району Київської області в напрямку від центру м. Кагарлик до м. Обухів, в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі Правила дорожнього руху), згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», маючи можливість заздалегідь виявити небезпеку для руху, яку йому становила пішохід [PERSON] , яка перетинала проїзну частину вулиці Столична, рухаючись справа наліво відносно напрямку руху автомобіля в межах пішохідного переходу визначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» Правил дорожнього руху України, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] , [INFO] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому проксимального метаепіфізу лівої плечової кістки зі зміщенням. Виявлене тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу. Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня №2» (далі - КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня №2» або КНП КОР «КОДЛ №2) від 15.01.2025 №01-66/59, [PERSON] , [INFO] знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП КОР «Київській обласній дитячій лікарні №2» в період з 28.01.2024 по 02.02.2024 (5 повних ліжко-днів + 1180,02 грн.). Вартість 1 ліжко-дня, згідно з проведеним розрахунком, становить: 1622,36 грн. Загальна вартість лікування [PERSON] становить 9291,82 грн. Лікування здійснювалось за рахунок коштів НСЗУ. А тому, просять стягнути з відповідача 9291,82 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив стягнути з відповідача 9291,82 грн . Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, а тому на підставі ст.. 224 ЦПК України та зі згоди представника позивачів, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Представники Національної служби здоров`я та третьої особи на стороні позивача Комунального некомерційного підприємство Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня №2 в судове засідання не з`явились про день і час слухання справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Так судом встановлено, що28 січня 2023 року, близько 18 годин 40 хвилин, водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT» реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись неподалік буд. №68 по вулиці Столична, в м. Кагарлик Обухівського району Київської області в напрямку від центру м. Кагарлик до м. Обухів, в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі Правила дорожнього руху), згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», маючи можливість заздалегідь виявити небезпеку для руху, яку йому становила пішохід [PERSON] , яка перетинала проїзну частину вулиці Столична, рухаючись справа наліво відносно напрямку руху автомобіля в межах пішохідного переходу визначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» Правил дорожнього руху України, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] , [INFO] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому проксимального метаепіфізу лівої плечової кістки зі зміщенням. Виявлене тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 05.06.2024 у справі № 368/435/24 звільнено [PERSON] , [INFO] , від відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим. Судове рішення набрало законної сили 13.06.2024р. Згідно з ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня №2» (далі - КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня №2» або КНП КОР «КОДЛ №2) від 15.01.2025 №01-66/59, [PERSON] , [INFO] знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП КОР «Київській обласній дитячій лікарні №2» в період з 28.01.2024 по 02.02.2024 (5 повних ліжко-днів + 1180,02 грн.). Вартість 1 ліжко-дня, згідно з проведеним розрахунком, становить: 1622,36 грн. Загальна вартість лікування [PERSON] становить 9291,82 грн. Лікування здійснювалось за рахунок коштів НСЗУ. Факт отримання [PERSON] тілесних ушкоджень та її перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України та кримінально-караними діями [PERSON] . З листа КНП КОР «КОДЛ №2» від 04.04.2025 № 01-66/293 також вбачається, що лікарня працює з Національної службою здоров`я України за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Фінансування на лікування потерпілого від злочину [PERSON] , [INFO] здійснювалось згідно договору про медичне обслуговування населення за Програмою медичних гарантій, укладеного із Національною службою здоров`я України та кошти НСЗУ. Згідно інформації НСЗУ, за результатами розгляду листа від 14.10.2024 № 50-9796 вих-24, між НСЗУ та КНП КОР «КОДЛ №2» у 2022 році укладено договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 1299-Е122-Р000 від 06.02.2022 та № 3103-Е722-Р000 від 12.07.2022, строком дії до 31.12.2022. Пунктом 8 вказаного договору визначено, що відповідно до умов цього договору надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», однією з основних функцій НСЗУ, як Уповноваженого органу, передбачено укладення договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. У пункті 8 Типової форми договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 410, передбачено, що надавач зобов?язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов?язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Відтак, послуги КНП КОР «КОДЛ №2», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, кошти у розмірі 9291,82 грн., витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягають стягненню з [PERSON] , оскільки надання медичних послуг здійснювалося за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачено Національною службою здоров`я України, що підтверджено листом НСЗУ від 18.10.2024 №36523/2-16-24. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження №12024111230000251 не заявлявся. Разом з тим, [PERSON] не відшкодував витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання законної сили ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 05.06.2024 у справі №368/435/24. Відповідно загальна сума витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілих від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні №12024111230000251, скоєного [PERSON] , [INFO] , що підлягають відшкодуванню останнім становить 9 291,82 грн. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до Державного бюджету України. Пункт 1 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 вказує, що згідно зі статтею 1206 Цивільного кодексу України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Відповідно до п. 2 Порядку, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонарного відділення лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Також, п. 3 Порядку зазначає, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Механізм фінансування КНП КОР «КОДЛ №2» змінено, а саме - Національною службою здоров`я України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладених між ними Договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Вказані кошти перераховуються безпосередньо на рахунок лікарні. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та, організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. КНП КОР «КОДЛ №2» є закладом охорони здоров`я, фінансування якого здійснюється відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення». Держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України, надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 Статуту КНП КОР «КОДЛ №2», затвердженого рішенням Київської обласної ради від 19.12.2019 №795-32- VІІ (далі - Статут), встановлено, що підприємство створене за рішенням Київської обласної ради (надалі Засновник) від 19 грудня 2019 року № 795-32-VІІ «Про створення КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА ЛІКАРНЯ № 2» відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шляхом перетворення КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА ЛІКАРНЯ № 2» у КОМУНАЛЬНЕ НЕКОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА ЛІКАРНЯ № 2». Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА ЛІКАРНЯ № 2». Пунктом 1.1 та п. 3.1. Статуту передбачено, що підприємство є лікарняним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає медичні послуги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом. Згідно розділу 4 «Правовий статус» Статуту встановлено, що КНП є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи Підприємство набуває з дня його державної реєстрації. Підприємство має самостійний баланс, рахунки в установах банків, Державній казначейській службі України, круглу печатку зі своїм найменуванням, штампи, а також бланки з власними реквізитами. Джерелами формування майна та коштів КНП, серед іншого є: Кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення (п. 5.3.5. Статуту). Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності АРК або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня №2», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми, зокрема на 2024 рік. В той же час, оскільки КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня №2» витратила кошти з бюджету НСЗУ при наданні медичних послуг - лікування потерпілої [PERSON] , яка перебувала на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] , зазначені кошти необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. Враховуючи вищенаведене, кошти в сумі 9 291, 82 грн. підлягають до зарахування на користь Державного бюджету України, а саме до бюджету Національної служби здоров?я України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved