Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

До суду звернулося ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02 липня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №71685198, відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000,00 грн строком на 30 днів (з 02.07.2025 по 31.07.2025) зі сплатою фіксованої процентної ставки 0,5 % за кожен день користування кредитом. Крім того, умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1500,00 грн, а у разі порушення строків повернення кредиту нарахування процентів за понадстрокове користування. Позивач зазначає, що на виконання умов договору кредитні кошти були перераховані на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , відкриту в АТ «Універсал Банк», що підтверджується платіжними документами та довідкою банківської установи. Договір укладено в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». У подальшому, 16 вересня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №16/09/25, відповідно до якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги за вказаним договором кредиту. Перехід права вимоги підтверджується витягом з реєстру прав вимог №19/11/25-02 від 19.11.2025 року. Як зазначає позивач, відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 19.11.2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 18298,56 грн, яка складається з: 9216,00 грн основна сума боргу; 2790,24 грн заборгованість за відсотками; 1500,00 грн заборгованість за комісією; 0 грн пеня/неустойка; 4792,32 грн заборгованість за процентами, нарахованими за понадстрокове користування кредитом. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. 29.12.2025 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. У відзиві зазначено, що 02.07.2025 року між нею та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (MyCredit) дійсно було укладено договір позики №71685198 та отримано грошові кошти у розмірі 10000 грн, однак право вимоги до неї ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» належним чином не підтверджено. Відповідач вказує, що жодних належних повідомлень про відступлення права вимоги (поштових, електронних, SMS-повідомлень із підтвердженням вручення) вона не отримувала. Копії позовної заяви та судових документів поштовим зв`язком їй не надходили, про існування справи вона дізналася лише після отримання процесуальних документів через підсистему «Електронний суд». Поштове листування у справі фактично не здійснювалося. Зазначає, що інформацію про нібито «продаж» боргу вона побачила лише у власному кабінеті MyCredit без зазначення дати повідомлення та без підтвердження вручення. Спроби зв`язатися із новим кредитором за контактним номером, вказаним у кабінеті, результату не дали. На її думку, відповідно до статей 516517 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні допускається лише за умови належного повідомлення боржника, а позивач такого доказу не надав. Відповідач також вказує, що в матеріалах справи відсутні належні докази законного переходу права вимоги саме до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», зокрема підтвердження відступлення права вимоги щодо конкретного зобов`язання та дотримання вимог щодо обов`язкового повідомлення боржника. Крім того, відповідач вважає розрахунок заборгованості необґрунтованим та таким, що порушує принципи справедливості і співмірності. Зазначає, що умови договору передбачають надмірне фінансове навантаження на споживача, оскільки встановлена процентна ставка, комісія та інші нарахування суперечать положенням статей 551, 1056-1 ЦК України та принципам захисту прав споживачів фінансових послуг. Також вказує на порушення вимог законодавства щодо захисту персональних даних у зв`язку з передачею її даних новому кредитору без належного повідомлення. У зв`язку з викладеним відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а в разі якщо суд дійде висновку про наявність заборгованості зменшити розмір заявлених до стягнення сум до фактично отриманого тіла кредиту з урахуванням принципів справедливості та співмірності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак у відзиві просила розглядати справу за її відсутності на підставі поданого відзиву та матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, врахувавши доводи позовної заяви та заперечення, викладені у відзиві відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходив із наступного. Так, 02 липня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71685198 (далі -Договір) (а.с.12-19). Відповідно до п. 2.2. Договору, сума кредиту становить 10000,00 грн, строк кредитування/строк договору 30 днів. Процентна ставка/день 0,500% (фіксована). Комісія за надання кредиту 15% від суми кредиту, що в грошовому вираженні складає 1500,00 грн. У разі прострочення передбачено нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом (його частиною) %/день 4,00%. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 13000,00 грн. Договір укладено в електронній формі із використанням інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця (ІКС). Згідно з розділом 5 Договору, акцепт оферти здійснюється шляхом підписання електронного повідомлення одноразовим ідентифікатором, що надсилається позичальнику на номер телефону/електронну адресу, зазначені при реєстрації. У розділі 12 Договору містяться персональні дані позичальника, номер електронного платіжного засобу № [NUMBER] та зазначено, що Договір підписаний одноразовим ідентифікатором 64007. Судом також досліджено Додаток №1 до Договору №71685198 від 02.07.2025 року, який містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с.20). Згідно з таблицею: сума кредиту становить 10000,00 грн; строк кредитування 30 календарних днів; проценти за користування кредитом за розрахунковий період складають 1500,00 грн; комісія за надання кредиту 1500,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту 13000,00 грн; реальна річна процентна ставка визначена у розмірі 2617,16 %. Разом із тим судом досліджено Додаткову угоду №15466301 від 31.07.2025 року до Договору №71685198, якою сторони погодили продовження строку кредитування на 14 днів (а.с.21). Відповідно до умов Додаткової угоди: новий строк кредитування становить 44 дні; кінцева дата повернення кредиту визначена 14.08.2025 року; процентна ставка змінена на 1,00% на день (фіксована); орієнтовна реальна річна процентна ставка визначена у розмірі 2096,32%; орієнтовна загальна вартість кредиту становить 14302,00 грн; загальні витрати за кредитом складають 4302,00 грн. Додатковою угодою передбачено, що для продовження строку кредитування позичальник сплачує платіж у сумі 700,00 грн, який зараховується в рахунок часткового погашення заборгованості. З матеріалів справи також вбачається, що Додаткова угода укладена в електронній формі із використанням інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця та підписана одноразовим ідентифікатором, а також підтверджена кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із зазначенням дати та часу накладення 31.07.2025 року о 14:45. Згідно довідки про ідентифікацію клієнта, наданої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», [PERSON] була ідентифікована кредитодавцем із використанням одноразового ідентифікатора як аналога електронного підпису; при укладенні договору №71685198 одноразовий ідентифікатор «64007» направлено 02.07.2025 року на її електронну адресу, а при укладенні додаткової угоди №15466301 ідентифікатор «20035» 31.07.2025 року; також зазначено, що ідентифікація клієнта здійснювалася через систему BankID НБУ із використанням даних АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.23). Відповідно до інформації, наданої ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та АТ «ТАСКОМБАНК», 02.07.2025 року відповідачу [PERSON] було перераховано грошові кошти у сумі 10000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] (а.с.23, 24). З наданого платіжного документа АТ «ТАСКОМБАНК» вбачається, що транзакція № 372f5ac9-47a5-4bac-9553-2edec06866bd здійснена 02.07.2025 о 17:36:58 через термінал TE1374; платіжна система VISA; код авторизації 986025; RRN 518314838099; отримувач платежу www.mycredit.ua; ЄДРПОУ платника 39861924. Сума операції становить 10000,00 грн, що підтверджує факт зарахування кредитних коштів на вказану банківську картку відповідача. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в загальному розмірі 10000 грн. В свою чергу відповідач (позичальник) порушив виконання умов вищевказаного кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 18298,56 грн, що складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9216,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 2790,24 грн, заборгованості за комісією в розмірі 1500,00 грн, заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування в розмірі 4792, 32 грн. Дана обставина знайшла своє підтвердження розрахунком ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а.с.10-11). Відповідно до договору факторингу №16/09/25, укладеного 16.09.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (а.с.24-28), реєстру ПРАВ ВИМОГ №19/11/25-02 (а.с.32-33), ПЛАТІЖНОЇ ІНСТРУКЦІЇ КРЕДИТОВОГО ПЕРЕКАЗУ КОШТІВ (А.С.33) ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» право вимоги до відповідача за даним кредитним договором №71685198 від 02.07.2025 року. Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» наділено правом грошової вимоги до відповідача в умовах за договором кредиту №71685198 від 02.07.2025 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №71685198 від 02.07.2025 року, у зв`язку з чим з неї на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 12006,24 грн, з яких: 9216,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2790,24 грн заборгованість за процентами. У решті заявлених вимог, а саме в частині стягнення комісії у розмірі 1500,00 грн та процентів, нарахованих за понадстрокове користування кредитом у розмірі 4792,32 грн, у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до умов кредитного договору комісія визначена як плата за надання кредиту та становить 15 % від його суми. Водночас із змісту договору та доданих до нього документів не вбачається, що зазначена комісія є платою за окрему, самостійну фінансову послугу, відмінну від самого надання кредиту. Аналіз положень п.4 ч.1 ст. 1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» свідчить про те, що встановлення комісій допускається лише у разі їх пов`язаності з наданням споживачу додаткових або супутніх послуг, які мають самостійний характер та не охоплюються змістом основного зобов`язання за кредитним договором. Однак позивачем не доведено надання відповідачу будь-яких додаткових послуг, за які встановлена спірна комісія. Фактично її нарахування зводиться до плати за саме надання кредиту, що вже компенсується процентами за користування кредитом. За таких обставин вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає. Щодо вимог про стягнення процентів, нарахованих за понадстрокове користування кредитом у розмірі 4792,32 грн, суд зазначає наступне. З аналізу положень ст.ст. 1054, 530, 612, 625 ЦК України вбачається, що проценти є платою за користування кредитом у межах строку, визначеного договором. Після спливу встановленого сторонами строку виконання грошового зобов`язання боржник вважається таким, що прострочив його виконання, а правовідносини сторін переходять у сферу відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, нарахування 4 % на день після закінчення строку кредитування за своєю правовою природою не є платою за користування кредитом, а фактично є способом встановлення відповідальності за прострочення. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки спірні правовідносини виникли та існували в період дії воєнного стану, заявлена до стягнення сума процентів за понадстрокове користування кредитом задоволенню не підлягає. Посилання відповідача на відсутність належного повідомлення про відступлення права вимоги суд оцінює критично. Відповідно до ст. 512, 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не впливає на дійсність такого відступлення, а лише надає боржнику право виконати зобов`язання первісному кредиторові до моменту отримання відповідного повідомлення. Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язання первісному кредитору після укладення договору факторингу, а відтак наведені доводи не є підставою для відмови у позові. Щодо тверджень відповідача про недоведеність переходу права вимоги, суд зазначає, що факт укладення договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема реєстром прав вимог та платіжними документами, що свідчать про передачу права грошової вимоги позивачу. Вказані документи відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами. Посилання відповідача на порушення законодавства про захист персональних даних не є предметом розгляду у даній справі та не впливають на виникнення чи припинення грошового зобов`язання за кредитним договором. Також суд відхиляє доводи відповідача про повну необґрунтованість розрахунку заборгованості, оскільки факт отримання кредитних коштів у сумі 10000,00 грн відповідачем визнається, а розрахунок у частині основного боргу та процентів за користування кредитом у межах строку договору підтверджується умовами Договору та доданими до нього документами. Отже, наведені у відзиві аргументи не спростовують обов`язку відповідача повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом у межах строку кредитування. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Позивач просив стягнути з відповідача в його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, виходячи з такого розрахунку. Сума задоволених вимог позивача складає 12006,24 грн зі заявлених 18298,56 грн, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1589,41 грн (12006,24 грн ?18298,56 грн *2422,40 грн = 1589,41). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано копію договору про надання правової допомоги від 22.08.2025 року (а.с.34-36), копію витягу з акту №2-ДІЛ від 01.12.2025 року прийняття-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року (а.с.37), копію акту прийняття-передачі справ на надання правничої допомоги (а.с.37-38), копію платіжної інструкції кредитного переказу коштів (а.с.39), з яких убачається, що вартість наданої правничої допомоги становить 4500 грн. Оскільки позовні вимоги у даній справі задоволено частково, а саме на суму 12006,24 грн із заявлених 18298,56 грн, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з урахуванням заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500 грн, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2952 грн 58 коп. (4500грн ? 18298,56 грн ? 12006,24 грн = 2952,58 грн). На підставі наведеного та

Outcome: partial