Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, яку обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Після їх смерті залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії. На запит нотаріуса відповідач повідомив, що заборгованість перед померлими [PERSON] та [PERSON] відсутня. Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки він припинив нарахування пенсії спадкодавцям за їх життя, та тим самим, протиправно зменшив суму пенсійних виплат, які повинні увійти до складу спадщини після смерті спадкодавців. В зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати дії відповідача щодо припинення виплати пенсії протиправними, зобов`язати відповідача нарахувати пенсію [PERSON] за період з 01.03.2016 року по 04.11.2024 року та надати довідку щодо недоотриманої пенсії нотаріусу, стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію [PERSON] за період з 01.03.2016 року по 04.11.2024 року, зобов`язати відповідача нарахувати пенсію [PERSON] за період з 01.03.2016 року по 16.02.2021 року та надати довідку щодо недоотриманої пенсії нотаріусу, стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію [PERSON] за період з 01.03.2016 року по 16.02.2021 року, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 24 листопада 2025 року представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, [PERSON] , надала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що заперечує проти позовних вимог позивача, вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. Частиною першою статті 46 Закону № 1058 визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Таким чином, розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення та виплачується не більше ніж за три роки. При цьому, системний аналіз статей 1219 ЦК України та статті 1227 ЦК України, при застосуванні до встановлених у цій справі обставин, дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти: право на пенсію (призначення, перерахунок, нарахування, виплата тощо), (як об`єкт цивільних прав), яке нерозривно пов`язане із особою і яке, відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право; та право на суми нарахованої пенсії за життя спадкодавцю, які належали йому, але недоотримані за життя, що передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України). За матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) перебував на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Авдіївка як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію по інвалідності 1 групи-А, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058). Виплата пенсії проведена по 29.02.2016. Нарахування пенсійних коштів [PERSON] не проводилось з 01.03.2016 у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію пенсіонера в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Пенсійна справа знята з обліку з 01.12.2024 у зв`язку зі смертю пенсіонера [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть від 08.05.2025 серія [NUMBER] , місце смерті [PERSON] Донецька область, Старобешівський район, смт Старобешеве, що є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. На лист державного нотаріуса Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. відповідачем в липні 2025 року повідомлено про відсутність недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] . За матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) перебувала на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Авдіївка як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії проведена по 29.02.2016. Нарахування пенсійних коштів [PERSON] не проводилось з 01.03.2016 у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію пенсіонера в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Пенсійна справа знята з обліку з 01.03.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть від 08.05.2025 серія [NUMBER] , місце смерті [PERSON] Донецька область, Старобешівський район, смт Старобешеве, яке з 07.04.2014 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. На лист державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н.І. відповідачем в липні 2025 року повідомлено про відсутність недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] . Після призупинення нарахування та виплати пенсії з березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] за поновленням виплати пенсії у встановленому законом порядку не зверталися. Згідно з вимогами цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише нарахована пенсія. На підставі вищевикладеного, відповідач вважає, що відсутні суми недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] за період з 01.03.2016 по 04.11.2024 та [PERSON] за період з 01.03.2016 по 16.02.2021, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Ландар Н.В., яка діє на підставі довіреності від 26 травня 2023 року, в судовому засіданні заперечував проти позову, просила відмовити в його задоволенні, на обґрунтування своєї позиції навела доводи аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08 травня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в смт. Старобешеве Старобешівського району Донецької області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 06 травня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в смт. Старобешеве Старобешівського району Донецької області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.06.2025 року П/С №914580142467 відмовлено у виплаті допомоги на поховання [PERSON] , оскільки він не отримував пенсію на момент смерті. За матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області з дислокацією у м. Авдіївка як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Нарахування пенсійних коштів не проводилось з 01.03.2016 року. За даними підсистеми ІКІС ПФУ «Звернення» щодо поновлення виплати пенсії на контрольованій українською владою території [PERSON] у встановленому порядку до органів ПФУ не звертався. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.06.2025 року П/С №914580142466 відмовлено у виплаті допомоги на поховання [PERSON] , оскільки вона не отримувала пенсію на момент смерті. За матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] перебувала на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області з дислокацією у м. Авдіївка як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Нарахування пенсійних коштів не проводилось з 01.03.2016 року. За даними підсистеми ІКІС ПФУ «Звернення» щодо поновлення виплати пенсії на контрольованій українською владою території [PERSON] у встановленому порядку до органів ПФУ не зверталася. Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.07.2025 року недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю, яка входить до спадщини померлого [INFO] [PERSON] , відсутня. Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.07.2025 року недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю, яка входить до спадщини померлої [INFO] [PERSON] , відсутня. Відповідачем до відзиву додано аналітику нарахувань з ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплати пенсій (ППВП)», з якої вбачається, що за період з березня 2016 року по лютий 2021 року пенсійні виплати [PERSON] не призначались, не нараховувались та не виплачувались. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Позивач просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити недоотриману пенсію [PERSON] за період з моменту припинення виплати пенсії з 01.03.2016 року по день смерті [INFO] та недоотриману пенсію [PERSON] за період з моменту припинення виплати пенсії з 01.03.2016 року по день смерті [INFO] . Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь Першій слов`янській державній нотаріальній конторі про відсутність недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області П/С №914580142467 від 16.06.2025 року та П/С №914580142466 від 16.06.2025 року, виплату пенсії [PERSON] та [PERSON] припинено в зв`язку з тим, що вони як внутрішньо переміщені особи, не пройшли фізичну ідентифікацію особи в АТ «Ощадбанк» або органах ПФУ, з заявами про поновлення виплати пенсії на контрольованій українською владою території не звертались. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . Отже, позивач успадкувала належні спадкодавцям суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавці мали право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавців пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. Судом встановлено, що виплату пенсії [PERSON] та [PERSON] було припинено в зв`язку з тим, що вони як внутрішньо переміщені особи, не пройшли фізичну ідентифікацію особи в АТ «Ощадбанк» або органах ПФУ, з заявами про поновлення виплати пенсії на контрольованій українською владою території не звертались. Суд зазначає, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Посилання відповідача на те, що померлі [PERSON] та [PERSON] за життя не виявили бажання поновити їм пенсію та не зверталися з відповідними заявами до відповідача і пенсія не отримана з вини пенсіонерів, не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Припинення виплати пенсії за життя спадкодавців з підстав, пов`язаних з не підтвердженням перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи не передбачено жодним Законом, отже спадкодавці [PERSON] та [PERSON] мали право на нарахування та виплату пенсії за весь період з 01 березня 2016 року по день їхньої смерті незалежно від звернення до відповідача та надання чи не надання довідки внутрішньо переміщеної особи. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається, і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем пенсії у порядку спадкування за законом. Подібні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), де надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Таким чином, враховуючи викладені обставини, практику Верховного Суду та у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавців, яка залишилася не отриманою останніми за життя, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а саме, слід визнати дії відповідача щодо припинення виплати пенсії протиправними, зобов`язати нарахувати та стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію спадкодавців за вищевказані періоди. У судовому засіданні встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області не надано нотаріусу відомостей про суми пенсії, недоплаченої спадкодавцям, в зв`язку з чим свідоцтво про право на спадщину на ці кошти позивачеві не видано. З наведених вище підстав суд відповідно до положень ст. 16 ЦК України вважає за необхідне для реалізації права спадкоємця на отримання спадщини зобов`язати відповідача сформувати та направити до Першої слов`янської державної нотаріальної контори для включення до складу спадщини [PERSON] та [PERSON] відповідну довідку із врахуванням усієї суми недоотриманої ними пенсії за період з березня 2016 року по день смерті без обмеження будь-яким строком. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд приходить до переконання, що витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. слід покласти на відповідача, стягнувши його за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved