Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представник позивача Мозговий Олександр Вікторович в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до Новоолександрівської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , яка є бабою позивача, на праві власності належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . На випадок своєї смерті вона склала заповіт, яким все належне їй майно заповідала онуку [PERSON] , тому спадкування здійснюється за заповітом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок з будівлями та спорудами, які зазначені в технічному паспорті під літерами: А-житловий будинок, загальною площею 61,9 кв. м, в тому числі житловою 45,9 кв. м; Б-сарай; В-сарай; Г-сінник; Д-гараж; Е-вбиральня; Ж-літня кухня; З-погріб з шийкою; №1-паркан; №2-хвіртка; №3-ворота, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Окрім позивача осіб, які б мали право на спадкування цього житлового будинку після смерті [PERSON] , немає. Під час звернення до нотаріальної контори з проханням видати необхідні документи для оформлення спадкових прав після смерті баби на вказаний будинок позивачу було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок та не проведення первісної реєстрації права власності на будинок. За життя баба не встигла оформити в бюро технічної інвентаризації первісну реєстрацію права власності на будинок, так як раніше в сільській місцевості таких документів не було, право власності підтверджувалось записом в погосподарській книзі сільської ради. Вищевказаний житловий будинок з будівлями та спорудами згідно з погосподарськими книгами № 4 (за 2021-2025 роки), ОПО № 01-0208-3, є власністю [PERSON] . Вона була власником будинку станом на серпень 1992 року та на час своєї смерті. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, так як власник будинку помер, тому й успадкувати вказаний будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може. Враховуючи зазначені обставини, представник позивача просив визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, які зазначені в технічному паспорті під літерами: А-житловий будинок, загальною 61,9 кв. м, в тому числі житловою 45,9 кв. м; Б-сарай; В-сарай; Г-сінник; Д-гараж; Е-вбиральня; Ж-літня кухня; З-погріб з шийкою; №1- паркан; №2-хвіртка; №3-ворота, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач. Представник позивача у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позов визнав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 30.07.2025 відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання на 27.10.2025. Ухвалою суду від 27.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Фактичні обставини, які встановив суд. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02 квітня 2012 року, виданого Гаврилівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області (а. с. 24). За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а. с. 21). За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а. с. 22). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.02.2018, виданого приватним нотаріусом Нововороцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградовою Н. М., [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 3,0500 га у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а. с. 29). З повідомлення приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградової Н. М. від 20.07.2025 №01-16/427 вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку спадкодавцю (а. с. 35). З виписки з погосподарської книги № 4 (за 2021-2025 роки) виданої виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Бериславського району Херсонської області слідує, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). За державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №888768, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га у межах згідно з планом на території Гаврилівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а. с. 8). Розпорядженням Начальника Військової адміністрації №236 від 13.06.2025, присвоєно поштову адресу житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який належить [PERSON] - [ADDRESS] (а. с. 20). Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою [ADDRESS] зазначено під літерами: А-житловий будинок, загальною 61,9 кв. м, в тому числі житловою 45,9 кв. м; Б-сарай; В-сарай; Г-сінник; Д-гараж; Е-вбиральня; Ж-літня кухня; З-погріб з шийкою; №1- паркан; №2-хвіртка; №3-ворота (а. с. 25-31). До позову додано копія висновку про вартість об`єкту оцінки та звіту про незалежну оцінку житлового будинку (а. с. 34). Норми права, які застосував суд. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985 - 1988 роках, сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Висновок суду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно на момент його набуття померлою не залежало від державної реєстрації, бо виникло до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Однак відсутність такої реєстрації позбавляє позивача права успадкувати такий будинок. З огляду на викладене, враховуючи, що спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак, померла не здійснила державну реєстрацію права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії, беручи до уваги, що будинок входить у спадкову масу, та оскільки встановити право власності у позасудовому порядку неможливо, тому зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved