Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Представник позивача Шкапенко О.В. діючи в інтересах АТ «Акцент-Банк» звернувся в суд із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.02.2021 року в розмірі 32 718,18 грн. станом на 07.10.2025 року, а також 2 422,40 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.02.2021 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ «А-Банк» разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Також всі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач, в свою чергу, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 07.10.2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 32 718,18 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 23 679,92 грн. та 9 038,26 грн. заборгованості по відсоткам. Пеня та штрафи Банком не нараховувалися. Позивач зазначає, що неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та здійснення телефонних дзвінків з вимогою погашення заборгованості, однак відповідач свої зобов`язання не виконав. Оскільки [PERSON] порушила зобов`язання з повернення суми кредиту, то позивач просить позов задовольнити, стягнути на його користь вищевказану заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору. За клопотанням позивача та з урахуванням положень ст. ст. 274-277 ЦПК України розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Крім того, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1908974 від 20.10.2025 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем у строк встановлений судом відзиву на позов не подано. При цьому, суд звертає увагу на те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання, що зазначена у відповіді з ЄДДР № 1908974 від 20.10.2025 року, однак повернута суду з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, а тому в силу положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається такою, що повідомлена про розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило та суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. З врахуванням наведеного та положень ч. 13 ст.7, ч. 2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи проводиться судом за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 січня 2026 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до приписів ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що між АТ «А-Банк» та [PERSON] , 05 лютого 2021 року було укладено кредитний договір шляхом приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, що відповідає положенням ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України. Факт укладення кредитного договору підтверджується підписаною відповідачкою Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», а також матеріалами справи. Сума (ліміт кредиту) від 50 000,00 грн. до 200,000,00 грн., строк кредитування 240 днів, проценти за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік. Зазначені документи містять істотні умови кредитного договору, зокрема розмір процентної ставки, порядок користування кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність за порушення зобов`язань. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику на визначених договором умовах, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на банківський рахунок. Натомість [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим допустила прострочення виконання грошових зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів. Така поведінка відповідачки є порушенням вимог статей 526, 527, 530 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідачка, ухиляючись від погашення заборгованості за кредитом, порушила умови кредитного договору та вимоги чинного законодавства. Суд враховує, що умовами договору та Умовами і Правилами надання банківських послуг передбачено обов`язок клієнта своєчасно погашати заборгованість за кредитом та процентами, а також право Банку вимагати дострокового повернення всієї суми заборгованості у разі порушення позичальником умов договору. Доводи позивача щодо розміру заборгованості підтверджуються наданим розрахунком, який містить детальну інформацію про нарахування та погашення кредиту, а також про нарахування процентів. Станом на 07.10.2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 32 718,18 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 23 679,92 грн. та 9 038,26 грн. заборгованості по відсоткам. Пеня та штрафні санкції Банком не заявлялися. Із виписки по картці № [NUMBER] виданої АТ «А-Банк» вбачається, що така видавалась та належить [PERSON] ,, сума витрат за період з 05.02.2021 року по 07.10.2025 року становить 55 393.58 грн. На картку встановлено ліміт від 50 000,00 грн. до 200,000,00 грн., який неодноразово збільшувався відповідачем, строк дії картки до грудня 2028 року. Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором або спростування розрахунку заборгованості суду не надав. Суд також бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20, відповідно до якої підписаний позичальником Паспорт споживчого кредиту є складовою кредитного договору та підтверджує погодження сторонами істотних умов кредитування, у тому числі процентної ставки, строків користування кредитом та відповідальності за порушення зобов`язань. Посилання позивача на те, що Паспорт споживчого кредиту був підписаний відповідачем із використанням простого електронного підпису у вигляді OTP-паролю, суд визнає обґрунтованими, оскільки такий спосіб підписання прямо передбачений Умовами та Правилами надання банківських послуг, з якими відповідач погодився при укладенні договору, що відповідає вимогам статей 205, 207 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, у разі порушення позичальником обов`язку щодо повернення чергової частини кредиту кредитодавець має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та процентів, що узгоджується з заявленими Позивачем вимогами. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою ст. 599 цього ж Кодексу передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме: заборгованість за кредитним договором б/н від 05.02.2021 року, станом на 07.10.2025 року, в розмірі 32 718,18 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 23 679,92 грн. та 9 038,26 грн. заборгованості по відсоткам, слід стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved