Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

05 грудня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення сином двадцяти трьох років або до закінчення навчання. Позов мотивовано тим, що під час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Роменського міськрайонного суду від 20.10.2010 року у справі № 2-3062/2010 р. шлюб між позивачем та відповідачем по справі розірвано. Син залишився проживати з позивачкою. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 19.10.2010 року у справі №2-3055/2010 р. було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.09.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття. На даний час [PERSON] досягнув повноліття, у зв`язку з чим припинилось стягнення аліментів на його утримання. На теперішній час [PERSON] є студентом 01-25-09 групи 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, спеціальність 08 «Право», зарахований наказом ректора №505-С від 15.08.2025 року, нормативний термін навчання становить: 01.09.2025-30.06.2029 року, форма фінансування: за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, форма навчання: денна. Згідно Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 15.08.2025 року загальна вартість платної освітньої послуги за весь період навчання становить 221640,00 грн., вартість платної освітньої послуги по рокам становить: 1) 2025- 2026 навчальний рік - 55410 гривень; 2) 2026-2027 навчальний рік - 55410 гривень; 3) 2027-2028 навчальний рік - 55410 гривень; 4) 2028-2029 навчальний рік - 55410 гривень. 27.08.2025 року позивачкою здійснено оплату за перший семестр 2025-2026 навчального року, що підтверджується квитанцією. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання, то він не має змоги влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробітну плату, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач зобов`язаний надавати допомогу своєму сину, який продовжує навчання, і потребує такої допомоги, оскільки навчається на денній платній формі навчання і не може забезпечити себе в повній мірі, коштів, які йому надає позивач не вистачає. Відповідач працює та має задовільний стан здоров`я тому має можливість надавити фінансову допомогу сину. Однак, відповідач по справі не надає матеріальної допомоги, необхідної для нормального життя та навчання сина. Добровільно врегулювати спір з відповідачем та досягнути компромісу щодо виділення матеріальної допомоги не знайшли розуміння у відповідача. Ухвалою судді від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 25 грудня 2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому не заперечував проти часткового задоволення позову та стягнення з нього аліментів на період навчання в розмірі 1/12 частини його заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що 05.05.2017 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, 02.02.2021 року дружині встановлена третя група інвалідності безтерміново з істотним обмеженням по умовам та характеру праці та з постійним підтримуючим лікуванням, дружина є пенсіонером по інвалідності, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який має слабке здоров`я і періодично проходе лікування, враховуючи, що у нього на утриманні знаходиться непрацездатна дружина, яка потребує постійного підтримуючого лікування, та малолітня дитина, у випадку задоволення позову про стягнення з нього аліментів у розмірі частки від усіх видів доходів щомісячно, він буде позбавлений засобів до існування та можливості утримувати свою сім`ю, що суперечитиме положенням частини 1 ст.199 Сімейного кодексу України, які покладають на батька обов`язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що батько може надавати матеріальну допомогу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Роменського міськрайонного суду від 19.10.2010 року у справі №2-3055/2010 р. було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.09.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з довідки Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого №3785 від 06.10.2025 року, [PERSON] дійсно є студентом 01-25-09 групи 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Спеціальність 08 «Право». Зарахований наказом ректора №505-С від 15.08.2025 року. Нормативний термін навчання становить: 01.09.2025-30.06.2029 року. Форма фінансування: за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. Форма навчання: денна. Згідно Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 15.08.2025 року загальна вартість платної освітньої послуги за весь період навчання [PERSON] становить 221640,00 грн., вартість платної освітньої послуги по рокам становить: 1) 2025- 2026 навчальний рік - 55410 гривень; 2) 2026-2027 навчальний рік - 55410 гривень; 3) 2027-2028 навчальний рік - 55410 гривень; 4) 2028-2029 навчальний рік - 55410 гривень. 27.08.2025 року [PERSON] здійснено оплату за перший семестр 2025-2026 навчального року, що підтверджується квитанцією від 01.12.2025 р. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 05.05.2017 року було укладено шлюб. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . 02.02.2021 року [PERSON] встановлена третя група інвалідності безтерміново з істотним обмеженням по умовам та характеру праці та з постійним підтримуючим лікуванням, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12ААБ №761551 від 03.02.2021 року та виписками з медичної карти. [PERSON] є пенсіонером по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням серія [NUMBER] від 31.05.2023 року. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання повнолітнього сина. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За таких обставин, оцінюючи в сукупності надані докази, суд знаходить достовірно встановленим, що син відповідача продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки працездатний, при цьому судом враховано, що відповідач ще має на утриманні дружину та іншу дитину, які потребують матеріальної допомоги, тому суд, виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) на період його навчання. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 05 грудня 2025 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] до дати закінчення навчання до 30.06.2029 року включно. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі положень ст. ст. 191, 199,200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд

Outcome: partial