Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

13.01.2026 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» - адвокатом Андрущенком М.В. до Центрального районного суду м. Миколаєва подано заяву про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №490/9882/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача клопотав вирішити питання про розподіл судових витрат на надання професійної правничої допомоги. В обгрунтування заяви представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» - адвокат Андрущенко М.В. послався на надання ним правничих послуг позивачу та невирішення судом питання про розподіл судових витрат на надання професійної правничої допомоги при ухваленні судового рішення по справі. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.01.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 16.01.2026 року вищезазначену заяву було призначено до розгляду на 22.01.2026 року. 17.01.2026 року відповідачка подала до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких вказала, що на її думку сума до відшкодування в 5000,00 грн є завищеною, необгрунтованою, оскільки справа є нескладною, типовою, розглядалася судом без виклику сторін, подані позивачем документи носять шаблонний характер, а розмір правничої допомоги є мінімальним та в даному випадку є явно завищеним. Відповідачка просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, або зменшити розмір таких витрат до розумного, співмірного рівня. Учасники справи в судове засідання 22.01.2026 року не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Статтею 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України). Таким чином, перешкоди для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі суд виходить з наступного. Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 08 січня 2026 року по цивільній справі №490/9882/25 було задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» заборгованість за кредитним договором №8675140625 від 29.06.2025 року у розмірі 57730 (п`ятдесят сім тисяч сімсот тридцять) гривень 00 копійок, з яких: 23000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 31280,00 грн заборгованість за процентами, 3450,00 грн комісія. Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. При цьому, в позовній заяві представник позивача зробив заяву, що після ухвалення рішення суду першої інстанції, протягом 5 днів, позивач подасть до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу разом з підтвердженням розміру судових витрат (витрат на правничу допомогу), які має сплатити відповідачка. Частинами 1-3 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, частинами 4-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 Статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, на підтвердження понесених судових витрат, представником позивача ТОВ «Іннова-Нова» - адвокатом Андрущенком М.В. надано: ордер на надання правничої допомоги ТОВ «Іннова-Нова», договір про надання правничої допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025 року, укладений між ТОВ «Іннова Фінанс» (після перейменування ТОВ «Іннова-Нова») та адвокатом Андрущенком М.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №6216 адвоката Андрущенка М.В., заявку №3125723185 про надання послуг від 02.07.2025 року. 12.01.2026 року ТОВ «Іннова-Нова» та адвокатом Андрущенком М.В. було складено акт приймання-передачі наданих послуг №3125723185 до договору про надання правничої допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025 року. В даному акті приймання-передачі наданих послуг №3125723185 від 12.01.2026 року зазначено, що адвокатом були надані послуги правничої допомоги ТОВ «Іннова-Нова», вартість послуг адвоката становить фіксований розмір 5000,00 грн, розрахунок проведений повністю, що підтверджується платіжною інструкцією №11 від 12.01.2026 року на суму 5000,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що представником позивача підтверджені відповідними документами понесені позивачем витрати пов`язані з розглядом справи (на правничу допомогу) на загальну суму 5000,00 грн, та відповідні докази на підтвердження таких подані з дотриманням порядку встановленого частиною восьмою статті 141 та статті 246 ЦПК України, сума заявлена до відшкодування на переконання суду є реальною, розумною та співмірною, а тому підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved