Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 20.10.2023 року між сторонами за допомогою Веб-сайту (credоs.com.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1289-8435. Зазначає, що за умовами даного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 3000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 30 днів; знижена % ставка - 2,5 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Вказує, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак, відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконує, у зв`язку з чим, станом на 17.06.2025 року, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 38 280,00 грн. Однак, якщо відповідач сплатить 19 500,00 грн, то решту боргу позивач спише з відповідача. Тому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 19 500,00 грн та 2422,40 грн судового збору. Відповідач [PERSON] подала до суду письмовий відзив у якому просила частково задовольнити позов. Зазначає, що не заперечує сам факт укладення договору, вважає незаконним розмір нарахованої заборгованості, оскільки він перевищує допустимі межі, встановлені законодавством України. Відповідно до ч.5 ст. 1048 ЦК України, у разі прострочення споживчого кредиту загальна сума зобов"язань (тіло+відсотки+штрафи) не можуть перевищувати подвійного розміру кредиту. Вказує, що є матір"ю дитини з інвалідністю, її єдиний дохід - соціальні виплати в розмірі 3250 грн., не має жодного майна у власності. Просить зменшити суму заборгованості до стягнення згідно з чинним законодавством, звільнити її від сплати судового збору на підставі ст. 8 ЗУ "Про судовий збір (як малозабезпечену особу, що отримує лише соціальні виплати; у разі задоволення позову розстрочити виконання рішення суду на строк не менше 12 місяців (а.с.94-97). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні (а.с. 90). Відповідачка в судове засідання не з`явилися, подала заяву про розгляд справи без її участі, від сплати кредиту не відмовляється, просить врахувати її матеріальний стан та розбити тіло кредиту по 300 грн. кожного місяця, списати незаконне нарахування процентів та звільнити її від сплати судового збору (а.с.118). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до договору про відкриття кредитної лінії №1289-8435 продукту "Credos" від 20.10.2023 року, укладеного між сторонами, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало [PERSON] кредит у розмірі 3000,00 грн., нараховані проценти за користування кредитом 2250,00 грн., дата видачі кредиту 20.10.2023 року, базовий період 30 календарних днів (останній календарний день першого базового періоду 18.11.2023 року), знижена % ставка - 2,50 % в день, стандартна % ставка - 3,00 % в день, строк кредитування 300 днів, дата повернення кредиту 14.08.2024 року, загальна вартість кредиту 30 000,00 грн, та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А5368 (а.с.18-30). Відповідно до додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії №1289-8435 від 26.10.2023 року, укладеного між сторонами, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало [PERSON] кредит у додаткові грошові кошти в розмірі 900,00 грн., дата надання додаткових грошових коштів 26.10.2023 року. Відповідно до п. 2.4 даної угоди позичальник зобов"язується повернути суму неповернутого кредиту у строки та на умовах викладених у Договорі, з урахуванням умов цієї Додаткової угоди та сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених Договором. Позичальник підтверджує наявність власного зобов"язання перед Кредитодавцем сплатити несплачені проценти у строки та на умовах, викладених у Договорі (а.с. 58,59). За даними Довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на виконання умов Договору №1289-8438 від 20.10.2023 року перераховано [PERSON] грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн. та до умов додакової угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1289-8435 від 26.10.2023 року перерахувало [PERSON] грошові кошти у сумі 900 грн. (а.с. 62). Заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором та додатковою угодою становить 38 280,00 грн., з яких: 3 900,00 основний борг; 34 380,00 залишок відсотків (а.с.63-69). Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором, укладеним в електронній формі. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 625, 629 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 19 500,00 грн, з яких 3900,00 грн прострочена заборгованість за кредитом та 15600,00 прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушила умови договору, що призвело до виникнення заборгованості. Щодо клопотання відповідача про надання розстрочення виконання рішення протягом року, суд виходить з такого. Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішенні (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України). Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу. Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України). Відповідач, обґрунтовуючи подане клопотання, посилається, на те, що є одинокою матір"ю дитини з інвалідністю, її єдиний дохід становить 3250 грн (соціальні виплати по догляду за дитиною з інвалідністю), сама хворіє та потребує лікування, розлучена, не має жодного майна у власності. На наявність проблем зі станом здоров`я та на підтвердження зазначених обставин надала: - посвідчення серії [NUMBER] про отримання державної соціальної допомоги на дитину з інваліднічстю до 18 р.; - виписка із протокола ЛКК №69/770 від 10.06.2024 року виданого КНП "Свалявська міська рада" - [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю; - скріншот соціальних виплат на суму 3250,70 грн.; - виписка із медичної карти стаціонарного хворого №1317 [PERSON] ; - меичний висновок №28 про дитину з інвалідністю до 18 років [PERSON] ; - виписка із медичної картки амбулаторного хворого №14534-Н, консультативний висновок спеціаліста від 13.12.2024 року; - мультиспіральна компютерна томографія №167 від 13.01.2020 року та №2495 від 11.07.2025 року; Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України). Суд, беручи до уваги стан здоров`я відповідача, та перебування на утриманні дитини з інвалідністю, що підтверджується наданими медичними документами, її платоспроможність та соціальний аспект справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та розстрочення виконання судового рішення на максимально можливий строк. Щодо клопотання відповідача про звільнення її від від сплати судового збору на підставі ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" (як малозабезпечену особу, що отримує лише соціальні виплати) суд виходить з такого. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Норми зазначеної статті передбачено для фізичних осіб позивачів по справі. Ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено перелік умов звільнення від сплати судового збору для фізичних осіб виключно з їх процесуальним статусом позивача. Норми зазначеної статті не передбачають звільнення фізичних осіб від сплати судового збору у разі їх участі у справі як відповідачів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про звільнення її від сплати судового збору необхідно відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved