Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача [PERSON] звернулася до суду з позовом до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, Яворівської міської ради Львівської області, в якому просить ухвалити рішення яким визнати за нею право власності на середню земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССП [ADDRESS] розміром 1,35 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місці), в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її мати [PERSON] працювала в колгоспі імені 30-річчя Жовтня с.Залужжя Яворівського району Львівської області, а після досягнення пенсійного віку з 1969 року стала пенсіонером за віком, яка раніше працювала в сільському господарстві. В період 1990-1991 років колгосп імені 30-річчя Жовтня був реорганізований в Спілку селянських пайовиків імені І.Франка с.Залужжя Яворівського району Львівської області, в подальшому в Приватну агрофірму імені І.Франка с.Залужжя Яворівського району Львівської області. Також в період 1994-1998 років в ССП імені І.Франка проходила процедура роздержавлення і приватизації земель вказаного підприємства відповідно до норм чинного законодавства. В процесі роздержавлення та приватизації земель ССП ім. Ів.Франка приватизаційною комісією вказаного сільськогосподарського підприємства її мати [PERSON] була включена в список осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) як пенсіонерка, яка раніше працювала в сільському господарстві. Списки осіб, які мають право на середню земельну частку і які проживають на території Залузької сільської ради були затверджені ухвалою Залузької сільської ради народних депутатів від 05.06.1995. В списку пенсіонерів, які працювали в сільському господарстві її мати [PERSON] значиться за порядковим номером №42, із зазначенням року народження 1914, площі землі 0,30 га, в т.ч. присадибної земельної ділянки 0,06 га. З часу включення матері в список осіб, які мають право на середню земельну частку та подальшого затвердження такого списку органом місцевого самоврядування [PERSON] набула право на середню земельну частку (пай). В подальшому, [PERSON] , згідно із затвердженим списком, було оформлено Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №20-061786 у землі, яка перебуває у колективній власності Спілки селянських пайовиків імені І.Франка с.Залужжя Яворівського району Львівської області розміром 1,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який було зареєстровано у Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на території Залузької сільської ради за №736, відповідно до розпорядження Яворівського районної державної адміністрації Львівської області за №229 від 19.05.1997. Однак сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] не отримала, оскільки померла. Після смерті матері відкрилася спадщина за заповітом, яку вона прийняла, в тому числі і право на земельну частку (пай) розміром 1,35 в умовних кадастрових гектарах. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), державним нотаріусом було їй відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. 14.11.2025 Яворівська районна державна адміністрація Львівської області подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають: члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власниками земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної міської ради чи районної державної адміністрації, заяву про виділення їм земельної частки (паю)в натурі (на місцевості). Крім того, відповідно до статей 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема право на земельну частку (пай). Спадкоємці мають право звернутися до суду з вимогою про визнання такого права за наявності доказів прийняття спадщини та підтвердження факту належності спадкодавцеві відповідного майнового права. Яворівська районна державна адміністрація залишає питання про визнання права власності на земельну частку (пай) за [PERSON] на розгляд суду, мотивуючи це вище наведеним. 18.11.2025 Яворівська міська рада Львівської області подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що Яворівська міська рада Львівської області не мала повноважень, щодо видачі позивачу сертифікату на право на земельну частку (пай), відповідно не порушувала жодних прав позивача, а тому міська рада є неналежним відповідачем у даній справі. Міська рада може бути відповідачем у справах щодо вирішення земельних спорів за умови, що спірні землі перебувають у відані цієї ради, зокрема в в тих випадках, коли у її віданні перебувають розпайовані землі або резервний фонд землі, або землі, що підлягали паюванню, та в інших випадках, коли спірна земельна ділянка перебуває у власності чи користуванні відповідної ради. Заяви, клопотання учасників справи Представник позивача адвокат Варениця В.С. в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник відповідача Яворівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не прибув, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Представник відповідача Яворівської міської ради Львівської області в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, рішення просив прийняти на підставі наявних у справі доказів. Процесуальні дії у справі Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 07.10.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13.11.2025 закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно з ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12.01.2026, є дата складення повного судового рішення 21.01.2026. Фактичні обставини справи, встановлені судом [INFO] в с. Цетуля Яворівського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Залузької сільської ради. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 15.07.1954 Вільшаницькою сільською радою Яворівського району Львівської області, свідоцтвом про її одруження серії [NUMBER] , виданим 19.03.1977 Відділом ЗАГСу Радянського району міста Львова, а також свідоцтвом про одруження [PERSON] , серії [NUMBER] від 06.06.1975. Відповідно до заповіту, посвідченого 22.11.1982 секретарем виконавчого комітету Залузької сільської ради народжених депутатів Ханас К.І. все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, і все те, що вона буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] , 1941 року народження. 29.07.2025 [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Коцюмбаса С.Й. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Коцюмбаса С.Й. від 19.08.2025 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо права власності за спадкодавцем щодо заявленого об`єкту нерухомого майна. Розпорядженням голови Яворівської районної державної адміністрації №229 від 19.05.1997 було затверджено проект роздержавлення і приватизації земель спілки селянських пайовиків ім.І.Франка Залузької сільської ради. 05.06.1995 ухвалою ІІ сесії ІІ демократичного скликання Залузької сільської ради народних депутатів було затверджено список громадян, що проживають на території Залузької сільської ради і мають право на отримання середньої земельної частки. Як вбачається із списку пенсіонерів, які працювали в сільському господарстві і мають право на отримання середньої частки [PERSON] входила до даного списку. Відповідно до листа Яворівської районної державної адміністрації № 619/16 від 11.08.2025, вбачається, що на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 20-061786, площею 1.35 умовних кадастрових га, зареєстрований у книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області за № 736 на підставі розпорядження голови Яворівської районної державної адміністрації від 19.05.1997 року № 229. Мотиви та оцінка суду Як встановив суд, мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Залузької сільської ради. Відповідно до листа Яворівської районної державної адміністрації № 619/16 від 11.08.2025, вбачається, що на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 20-061786, площею 1.35 умовних кадастрових га, зареєстрований у книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області за № 736 на підставі розпорядження голови Яворівської районної державної адміністрації від 19.05.1997 року № 229. Відповідно до заповіту, посвідченого 22.11.1982 секретарем виконавчого комітету Залузької сільської ради народних депутатів Ханас К.І. все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, і все те, що вона буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] , 1941 року народження. 29.07.2025 [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Коцюмбаса С.Й. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та цього числа була заведена спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Отже, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оформивши своє право на частину належного матері спадкового майна. До складу спадщини після смерті матері серед іншого майна також входить право на земельну частка (пай), що належала їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 20-061786, площею 1.35 умовних кадастрових га, зареєстрований у книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області за № 736 на підставі розпорядження голови Яворівської районної державної адміністрації від 19.05.1997 року № 229. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У статті 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. При цьому, необхідно встановити чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. У судовому порядку право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України), та є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року), особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень ЗК України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ), паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). За пунктом 2 цього Указу, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з частинами першою та другою статті 2 Закону України від 05 червня 2003 року №899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Факт реєстрації на ім`я [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №20-061786 підтверджено листом Яворівської районної державної адміністрації Львівської області №619 від 11.08.2025. Не одержання спадкодавцем за життя зареєстрованого на її ім`я сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №20-061786 площею 1,35 умовних кадастрових га, зареєстрованого у книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Залузької сільської ради за №736 на підставі розпорядження голови Яворівської районної державної адміністрації №229 від 19.05.1997, фактично позбавляє можливості позивача реалізувати своє право на спадкування земельної частки (паю) за заповітом в нотаріальному порядку. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачкою у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] права на земельну частку (пай), розміром 1.35 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області, тому позов [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved