Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Позивач, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ", звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 43 475 грн, а також судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Позов мотивований неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту № 1476324 від 04.03.2024 року, укладеним між ним та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Первісний кредитор). Позивач вказує, що 04.03.20204 року Первісний кредитор надав відповідачу кредит у сумі 4 700 грн. на умовах платності (2,5% в день) та строковості (до 27.02.2025 року). ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало зобов`язання, перерахувавши 4 700 грн. на картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] . У зв`язку з порушенням зобов`язань, 24.12.2024 року право грошової вимоги було відступлено ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" на підставі Договору факторингу № 24122024. Станом на дату подання позову заборгованість становить 43 475 грн. Позивач просить суд стягнути вказану суму заборгованості та понесені витрати на сплату судового збору. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 04.03.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір № 1476324 на суму 4 700 грн. на строк до 27.02.2025 року під 2,5% в день. Договір укладено в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е045». ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало зобов`язання, перерахувавши 4 700 грн. на картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , що підтверджується випискою з АТ «Райффайзен Банк», наданої на ухвалу суду. 24.12.2024 року на підставі Договору факторингу № 24122024 право вимоги заборгованості перейшло від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ". Наданий позивачем розрахунок заборгованості прийнятий судом, оскільки він відповідає умовам договору і не спростований відповідачем. Загальна сума заборгованості 43 475 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514, 516 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що надані позивачем докази (кредитний договір, договір факторингу, розрахунок заборгованості) є належними та допустимими, підтверджують факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. Нарахування процентів, здійснене позивачем, є правомірним та відповідає умовам кредитного договору та нормам чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги позивача про стягнення судових витрат обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується відповідним платіжним документом. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: Копію Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024. Заявку на виконання доручення до Договору. Рахунок на оплату. Акт прийому-передачі виконаних робіт. Згідно з умовами договору та акту, вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн. Таким чином, суд вважає, що витрати на правничу допомогу є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору, і їх належить стягнути з відповідача. Разом з тим, вимоги щодо в нарахування штрафних санкцій в порядку ст. 265 ЦПК України органом щодо буде здійснювати виконання рішення суду з моменту набрання ним законної сили та до повного виконання рішення суду, задоволенню не підлягають, оскільки в разі невиконання рішення суду відповідачем, позивач повинен звертатися до суду з позовом про нарахування таких витрат за невиконання рішення суду, а тому такі вимоги є передчасними. На підставі викладеного,

Outcome: partial