Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] , через свого представника- адвоката Дементьєву Ю.С., звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 18 жовтня 2022 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Подружнє життя не склалося, оскільки між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, стосунки зіпсувались. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюбні відносини припинили пів року тому. Вважає, що збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам подружжя, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подала заяву про слухання справи у її відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи /вх.№645/26 вх.від 26.01.2026 р./. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" та через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на порталі "Судова влада України", про причини неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов не надав. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважав за можливе здійснити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 18 жовтня 2022 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №2584); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 18 жовтня 2022 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " /а.с.4/. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка стверджує, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки припинили протягом останніх пів року. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси позивача, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Суд на прохання позивача не стягує з відповідача судові витрати на її користь.

Outcome: approved