Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Жага Е.Г., звернулася до суду з позовом про встановлення юридичного факту, а саме - факту спільного проживання із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2017 року по день внесення [PERSON] до реєстру зниклих безвісті за особливих обставин, тобто до 23 жовтня 2024 року. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з 2017 року вона почала проживати разом з [PERSON] як подружжя, без реєстрації шлюбу. Спочатку вони спільно знімали квартиру на [ADDRESS] , потім - на [ADDRESS] , в подальшому вони переїхали проживати за місцем реєстрації позивачки по [ADDRESS] . Відносини між ними були гарними, вони дбали одне про одного, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, свята проводили у колі рідних та друзів, в майбутньому [PERSON] та [PERSON] планували укласти шлюб. Проте, цю подію було відкладено на невизначений час у зв`язку з початком війни. [PERSON] був призваний на військову службу в ЗСУ на посаду командира відділення 1 взводу мінометної батареї в/ч [NUMBER] . Всі оригінали документів, включаючи паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, довідку про реєстрацію місця проживання, посвідчення УБД, картку платника податків, трудову книжку, свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування [PERSON] залишив у позивачки як у члена своєї сім`ї, також ним були залишені всі особисті речі: одяг (цивільний та військовий) тощо. Протягом усього періоду проходження служби [PERSON] здійснював грошові перекази на ім`я позивачки, що свідчить про наявність спільного бюджету. Ними за час спільного проживання за спільні кошти були придбані: телевізор, кріплення для телевізора, чайник, мобільні телефони, пральна машина, міжкімнатні двері, автомобіль, зроблено капітальний ремонт балкону. Крім того, факт перебування у фактичних шлюбних відносинах підтверджується спільними фото позивачки та [PERSON] , скрін-шотами особистих повідомлень з месенджерів. Батько позивачки віддав [PERSON] свій автомобіль «Славута» для користування на фронті, що може свідчити про наявність сімейних відносин. Крім того, у своїй особовій справі військовослужбовця [PERSON] вказав позивачку як свою дружину та зазначив її персональні дані, про що він особисто їй повідомив. Також [PERSON] були придбані та подаровані позивачці та її дочкам золоті прикраси на день народження та інші свята, а також мобільний телефон з навушниками для молодшої дочки, пристрій для випрямлення волосся для старшої дочки, мобільний телефон для батька позивачки. У жовтні 2024 року [PERSON] перестав виходити на зв`язок і через деякий час позивачці стало відомо, що він перебуває в списках зниклих безвісти осіб. Оскільки шлюб між ними не був зареєстрований, сповіщення з [INFO] їй не надходило. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідне позивачці для можливості отримання інформації відносно [PERSON] , а також для отримання соціальних гарантій як члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 101). В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила суду, що починаючи з 2017 року і до дня зникнення безвісти [PERSON] - 23 жовтня 2024 року, вони разом проживали однією сім`єю. З ними також проживали дві її дочки від першого шлюбу, які за час спільного проживання стали рідними, [PERSON] активно приймав участь у їх вихованні, піклувався, дарував подарунки. Представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив, заяви, клопотання до суду від нього не надходили. Третя особа в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви, клопотання до суду від нього не надходили. Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, дійшов наступного висновку. Завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9). [PERSON] мав статус учасника бойових дій з 09 серпня 2023 року (а.с. 13). Під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, придбавали побутову техніку, зробили капітальний ремонт балкону в квартирі позивачки, що підтверджується чеками (а.с. 40-57). Крім того, з наданих суду доказів вбачається, що [PERSON] систематично перераховував кошти зі свого рахунку на рахунок [PERSON] , що свідчить про наявність спільного бюджету (а.с. 19-37). На підтвердження проживання однією сім`єю з [PERSON] позивачка надала спільні фотографії, а також скриншоти з телефону щодо переписки з [PERSON] (а.с. 38, 39, 58-92). Згідно листа [INFO] від 22 жовтня 2025 року № 1/10844, відповідно до даних Єдиного державного реєстру призовників, віськовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» [PERSON] , [INFO] , який зник безвісіті 23 жовтня 2024 року під час бойового завдання поблизу населеного пункту Любимівка Кореневського району Курської області рф, до призову мав сім`ю, що складається з сина [PERSON] , колишньої дружини [PERSON] , матері [PERSON] (померла [INFO] ), батька [PERSON] . Відомості щодо [PERSON] в даному реєстрі відсутні (а.с. 131). Відповідно до листа командира військової частини [NUMBER] від 20 листопада 2025 року № 2662, під час зарахування до списків військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] вказав наступних родичів: [PERSON] (син), [PERSON] (батько), [PERSON] (громадянська дружина) (а.с. 144). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт проживання однією сім'ю [PERSON] разом з [PERSON] з 2017 року до дня його зникнення безвісті. Таким чином, під час судового розгляду позивачкою доведено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу протягом останніх шести років, вели спільне господарство, разом проживали в квартирі позивачки, мали спільний бюджет. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України). Отже, справи про встановлення фактів розглядаються за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за умов, якщо факти, які підлягають встановленню, мають юридичний характер, тобто відповідно до закону викликають юридичні наслідки - виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 305/279/16-ц (провадження № 61-30299св18)). Обґрунтовуючи заявлені вимоги, [PERSON] зазначала, що встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю зі зниклим безвісти [PERSON] необхідно їй для можливості отримання інформації відносно [PERSON] , а також отримання соціальних гарантій як члена сім`ї зниклого безвісті військовослужбовця, які гарантовані державою у разі загибелі або зникнення безвісти військовослужбовця. В силу ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, які містяться у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і тому подібне. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3 ст. 89 ЦПК України). Отже, належними та допустимими доказами встановлено, що з 2017 року і по день зникнення безвісти [PERSON] та [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, опікувалися одне одним, мали взаємні права та обов`язки, що свідчить про наявність між ними сталих відносин, притаманних подружжю. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 дійшов переконання, що якщо право на позов існувало на момент звернення до суду, то спір має бути розглянутий по суті, будь-які зміни у спірних відносинах не можуть впливати на правовий результат вирішення спору по суті судом. На підставі викладеного, враховуючи, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, сторона позивача довела фактичні обставини, на які посилається в обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved