Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 16 жовтня 2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення 26064 грн. 21 коп. заборгованості за кредитним договором № 131359219 від 3 червня 2023 року, 2422 грн. 40 коп. судового збору та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позов ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» обґрунтовує тим, що 3 червня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачка уклали Кредитний договір № 131359219 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. [PERSON] заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації або проживання. Відповідачка підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV896BS. З наданого Позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 5050,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 131359219 від 3 червня 2023 року, становить 26064 грн. 21 коп., яка складається з наступного: 5050 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 21014 грн. 21 коп. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, яку позивач просить стягнути на його користь, а також понесені судові витрати. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1759922 від 10 вересня 2025 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; відповідачці запропоновано надати відзив на позовну заяву (а.с.46). Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю (а.с.8). Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в порядку п. 3) ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с.50, 53), у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За вказаних обставин, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалою суду від 27 січня 2026 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.54). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 3 червня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачка уклали Кредитний договір № 131359219 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, кредитодавець зобов`язується на дати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 12000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, доданих до нього та правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно п. 2.3 Кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику перший траш за договором в сумі 5050 грн. Відповідно до п. 7.3 Кредитного договору, кінцева дата повернення (виплати) кредиту 3 липня 2028 року. Згідно п. 8.8 Кредитного договору, для суми кредиту за першим трашем, що вказана в п. 2.3 договору, за перші 30 (тридцять) днів дисконтного періодом орієнтовна загальна вартість кредиту складає 8155 грн. 90 коп. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 3105 грн. 90 коп. та суму кредиту у розмірі 5050 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 34008,52 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному виражені за строк дисконтного періоду складає 161,50 % від суми першого трашу. Відповідно до п. 8.8 Кредитного договору, значення можуть змінюватись в сторону зменшення за умови дострокового повного чи часткового погашення кредиту, або у сторону збільшення за умови отримання додаткових трашів за договором, оформлення пролонгації за договором та у разі користування кредитом після закінчення дисконтного періоду. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 3 червня 2023 року перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 5050 грн. на банківську карту № [NUMBER] хх-хххх-1421, що підтверджується платіжним дорученням від 3 червня 2023 року (а.с.10 зворот). Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 131359219 від 3 червня 2023 року, становить 26064 грн. 21 коп., яка складається з наступного: 5050,00 грн. - заборгованість по кредиту; 21014 грн. 21 коп. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, що підтверджується випискою з особового рахунка за Кредитним договором № 131359219 (а.с.28 зворот). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2018 року уклали Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу укладались додаткові угоди у томі числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 243 від 8 серпня 2023 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимог. Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 10 жовтня 2024 року укладено Договір факторингу № 10/1024-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 2 від 10 жовтня 2024 року до договору факторингу за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» 8 липня 2025 року уклали Договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 8 липня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача га загальну суму 26064 грн. 21 коп. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої обов`язки за Кредитним Договором № 131359219 про надання споживчого кредиту від 3 червня 2023 року, в той час відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно з матеріалами справи має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 26064 грн. 21 коп. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 26064 грн. 21 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем відповідно до ч. 3 ст. 4 «Про судовий збір», сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Враховуючи, що судом позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно із частинами третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідач просить стягнути з позивача, понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору про надання юридичних послуг від 09.072025 року №09/07/25-01, укладеного між адвокатським бюро "Тараненко та пертнери" та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС»; додаткову угоду до нього від 09.07.2025 року; протокол погодження вартості послуг; акт-прийому-передачі наданих послуг на загальну суму 7000,00 грн. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд доходить висновку, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від заявленої представником позивача суми. З урахуванням складності справи, яка є малозначною, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд приходить до висновку, щодо зменшення розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що на думку суду, не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару.

Outcome: approved