Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 13.08.1995 року він уклав шлюб із відповідачкою [PERSON] , який був зареєстрований 13.08.1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 51. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Підставою для звернення до суду із вказаним позовом стало те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружжя живе окремим життя та своїми інтересами, сім`я фактично припинила своє існування, а шлюб розпався та носить формальний характер. Сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. За таких обставин позивач стверджує, що збереження шлюбу між ним та відповідачкою є неможливим. Ухвалою судді від 04.12.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.13-14). 15.12.2025 року до канцелярії суду надійшла заява відповідачки [PERSON] в якій вона зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище«Новохацька» (а.с.19). Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачкою позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 13 серпня 1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 51, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] в позовній заяві вказав, що сплачений судовий збір залишає за собою, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений ним судовий збір не підлягає стягненню із відповідачки на його користь.

Outcome: approved