Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

В червні 2025 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою до відповідача ТОВ ?ФК ?Довіра та Гарантія?, третя особа: ДП ?Національні інформаційні системи?, в якій просила суд: -усунути [PERSON] перешкоди у розпорядженні транспортним засобом марки Hyundai IX30, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , шляхом скасування приватного обтяження застави рухомого майна від 01 липня 2024 року за №31425160 на підставі договору застави транспортного засобу, серія та номер 2354, виданого 05 квітня 2013 року, приватним нотаріусом Одеського МНО Петров Ю.М. реєстратором Цілепою Є.М. регіональної філії міста Києва та Київської області ДП ?Національні інформаційні системи?; -зобов`язати ТОВ ?ФК ?Довіра та Гарантія? подати до ДП ?Національні інформаційні системи? заяву про внесення змін (припинення і виключення з реєстру приватного обтяження) до запису №31425160 від 01 липня 2024 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в частині виключення запису щодо об`єкта обтяження: автомобіль легковий Hyundai IX30, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , сірого кольору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 0824 липня 2013 року вона ( [PERSON] ) придбала транспортний засіб Hyundai IX30, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . В квітні 2025 року їй стало відомо, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, державним реєстратором регіональної філії міста Києва та Київської області ДП ?Національні інформаційні системи? Цілепою Є.М., зареєстровано приватне обтяження вищезазначеного автомобіля від 01 липня 2024 року за №31425160. Зазначене обтяження було зареєстровано за заявою ТОВ ?ФК ?Довіра та Гарантія? на підставі договору застави транспортного засобу, серія та номер 2354, виданого 05 квітня 2013 року приватним нотаріусом Одеського МНО Петровим Ю.М. В послідуючому, вона звернулась до територіального сервісного центру МВС №7141 для отримання документів, які стали підставою для проведення перереєстрації вищезазначеного транспортного засобу за ниею ( [PERSON] ). Однак, на зазначений запит була отримана відповідь про неможливість надання запитуваних документів у зв?язку із їх знищенням, так як закінчився трирічний термін їх збереження. Станом на день придбання вищезазначеного транспортного засобу, жодних обтяжень на придбаний ним автомобіль, які б унеможливили проведення реєстрації права власності не було. 10 серпня 2013 року згідно довідки - рахунку нею було придбано вищезазначений транспортний засіб. 04 серпня 2015 року нею набуто право власності на зазначений транспортний засіб. Вказані обставини свідчать про те, що вона є добросовісним набувачем, а тому, змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідач, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористався; відзив на позовні вимоги до суду не надіслав. Представник позивачка в судове засідання не з`явилася; про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала заяву про розгляд справи за її відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; письмовий відзив на позов не направив. Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістила; пояснень на позов не надіслала, як і не направила свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Оскільки, позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 04 серпня 2015 року [PERSON] придбала транспортний засіб марки Hyundai IX30, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та довідка - рахунок Серія [NUMBER] від 10 серпня 2013 року. Положеннями ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371), передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України ?Про дорожній рух?). Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . З урахуванням викладеного, [PERSON] набула правомірно право власності на автомобіль Hyundai IX30, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Як вбачається із копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 17 квітня 2025 року, 01 липня 2024 року реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області ДП ?Національні інформаційні системи? Цілепа Є.М., внесено запис за №3425160 про обтяження автомобіля легкового Hyundai IX30, 2012 року випуску, номер об`єкта [NUMBER] , боржник: [PERSON] , обтяжувач: ТОВ ?ФК ?Довіра та Гарантія?, термін дії до 01 липня 2029 року. Відповідно до ст.1 Закону України ?Про заставу? та ст.572 ЦК України, застава є способом забезпечення зобов?язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов?язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною четвертою статті 577 ЦК України, передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно ч.2 ст.586 ЦК України, заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу (ст.27 Закону України ?Про заставу?). Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України ?Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень?, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов?язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України ?Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень?, якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України ?Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень? визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України ?Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень?, взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року в справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року в справі № 6-168цс14 та Верховного Суду - від 10 жовтня 2019 року в справі №463/3582/17 (провадження № 61-13383св19). Згідно зі статтею 42 Закону України ?Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень?, держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Частиною четвертою ст.43 Закону України ?Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень? передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч.1,2 ст.44 Закону України ?Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень?, записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким чином відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року в справі № 333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року в справі № 573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року в справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року в справі № 619/4033/18 (провадження № 61-16542св19). Відповідно до ч.1, 3-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом під час розгляду справи не встановлено, що позивачка є боржником перед ТОВ ?ФК ?Довіра та Гарантія?, як і не було встановлено, що [PERSON] має відношення до договору застави транспортного засобу, серія та номер 2354, в межах якого наявна заборона відчуження транспортного засобу Hyundai IX30, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Крім того, судом не встановлено належних доказів на підтвердження того, що застава спірного транспортного засобу була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на час придбання автомобіля [PERSON] . За таких обставин, суд прийшов до висновку, що на час придбання [PERSON] спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, а тому, наявні усі підстави вважати, що остання є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу. Наявне обтяження рухомого майна, яке перебуває у власності позивачки, порушує її права, як власника, та перешкоджає вільному та повноцінному здійсненню нею права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі в сумі 1 211, 20 грн. На підставі ст.ст.317, 319, 321, 328, 572, 577, 586 ЦК України, ст.9, 10, 12, 27 Закону України ?Про заставу?, ст.ст.42, 43, 44 Закону України ?Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень?

Outcome: approved