Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Цибульської Г.В., заінтересовані особи Берегівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державна прикордонна служба України, військова частина [NUMBER] Державної прикордонної служби України, звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] є однією особою та, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заява мотивована тим, що на протязі тривалого часу [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] .. Від спільного життя в них народилася дитина син [PERSON] , [INFO] . Заявниця [PERSON] та [PERSON] разом з дитиною проживали разом однією сім`єю та будували спільні плани на майбутнє, але у зв`язку з повномасштабним вторгненням росії на територію України, цим планом не вдалося здійснитися. 11 березня 2022 року [PERSON] призваний на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період [INFO] та проходив службу в [INFO] . 03.10.2024 року в результаті штурмових дій противником старший солдат [PERSON] загинув. 15 жовтня 2024 року Берегівським відділом РАЦС у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть [PERSON] , який загинув [INFO] у с.Дар`їно Суджанського району Курської області, російської федерації. [INFO] неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , було видано посвідчення серії [NUMBER] дитини загиблого військовослужбовця. Заявниця має намір оформити неповнолітньому сину загиблого військовослужбовця виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року. Однак, при оформленні документів по вказаним виплатам виникли наступні труднощі. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] є сином загиблого військовослужбовця [PERSON] та є єдиною особою, яка має право на отримання цих виплат, оскільки загиблий [PERSON] у шлюбі не перебував, інших дітей не мав, а його батьки померли. Разом з цим, при оформленні документів виявилися розбіжності в написанні прізвища матері загиблого [PERSON] .. Зокрема, відповідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00051851 від 18.06.2025 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з вищевказаними розбіжностями в написанні прізвища матері загиблого [PERSON] [PERSON] та Сідор, заявниця позбавлена можливості оформити виплати своєму неповнолітньому сину. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Цибульська Г.В. в судове засідання не з`явились. Про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Заінтересовані особи Берегівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державна прикордонна служба України, військова частина [NUMBER] Державної прикордонної служби України участь своїх представників в судовому засіданні не забезпечили. Про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Разом з цим, Державною прикордонною службою України було подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника адміністрації Держприкордонслужби, щодо ухвалення рішення по даній справі залишено на розсуд суду. Заінтересованою особою Військовою частиною [NUMBER] подано до суду додаткові пояснення, згідно яких військова частина [NUMBER] не має заперечень та покладає вирішення питання на розсуд суду. Судовий розгляд справи просив провести без участі представника. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 03.03.1999 року матір`ю [PERSON] , [INFO] зазначено « [PERSON] » (а.с. 46). В той же час, згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.01.2015 року встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 40). При цьому, факт родинних стосунків між загиблим [INFO] [PERSON] та його померлою [INFO] матір`ю [PERSON] підтверджено довідкою №326, виданою виконавчим комітетом Нижньореметівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області (а.с. 13); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 18.06.2025 року (а.с. 41-42). Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення. За таких обставин суд вважає, що заява підлягає до задоволення частково, а саме слід: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Щодо встановлення факту, що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] є однією особою, суд констатує наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети ні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі N 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому, закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право. При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Статтею 315 ЦПК України, визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній. Вказані позиції висловив, також, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїх постановах від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20, провадження № 61-13755св21 та від 22 вересня 2021 року у справі за № 591/5199/20, провадження N 61-19527св20. Враховуючи вищенаведене та те, що заявниця просить встановити факт тотожності особи, а провадження у справі вже відкрито, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в частині вимоги щодо встановлення факту тотожності особи.

Outcome: partial