Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

23 жовтня 2025 року до суду звернувся Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради в інтересах [PERSON] до [PERSON] , треті особи Криворізький міський центр соціальних служб про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку з колективним зверненням мешканців [ADDRESS] стосовно самоусунення [PERSON] від виховання своєї доньки [PERSON] , [INFO] . Дитина живе зі своєю бабусею інвалідом, яка пересувається за допомогою ходунків, батько [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, поводиться агресивно, погрожує фізичною розправою мешканцям селища та сестрі дитини - [PERSON] , [INFO] . Під час комісійного інспектування, здійсненого за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що дитина [PERSON] проживає у двохкімнатному будинку з прабабусею, [PERSON] , яка пересувається за допомогою ходунків, у будинку створені задовільні умови проживання, в наявності невелика кількість готової їжі. Для дитини відведена окрема кімната з ліжком та столом, бабуся відпочиває в іншій кімнаті. Зі слів [PERSON] встановлено, що він ніде не працює, не має джерел доходу. Членам комісії рекомендовано відповідачу терміново влаштуватись на роботу, пройти медичне обстеження з метою подолання негативних залежностей та звернутися до конфліктолога Криворізького міського центру служб для отримання комплексу соціальних послуг в межах компетенції центру. Враховуючи агресивну поведінку та небажання відповідача долати складні життєві обставини за результатом складання Акта проведення оцінки рівня безпеки, членами комісії прийнято рішення про необхідність вилучення дитини з родини та тимчасове влаштування до КНП «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР. За інформацією навчального закладу обстеження умов проживання дитини було можливо лише тоді коли була жива мати [PERSON] . Батько не іде на співпрацю з навчальним закладом, не цікавиться навчання та вихованням доньки, під час спілкування з класним керівником вживав нецензурну лайку та висловлював прямі погрози фізичного та психологічного характеру. Під час перебування в навчальному закладі [PERSON] буває немитою, на шиї та руках бруд, від дитини чутно неприємний запах. За інформацією ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] неодноразово притягувався до відповідальності за ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 297 КК України, ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130, ст. 173, ч.1 ст. 173-2 КУпАП. За місцем проживання характеризується як людина схильна до вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, вживання алкогольних напоїв. У зв`язку з постійними реєстраціями повідомлень на лінію 102 за різними фактами, переховування від працівників поліції, агресивна неадекватна поведінка [PERSON] ставить під загрозу життя та здоров`я малолітньої дитини. Відповідач до служби у справах дітей з письмовою заявою про надання йому можливості бачитися з донькою не звертався, до Криворізького міського центру соціальних служб щодо отримання комплексу соціальних послуг з метою повернення дитини до виховання в родину [PERSON] також не звертався. Небажання [PERSON] змінювати спосіб життя та соціальну поведінку, небажання долати складні життєві обставини, несе загрозу здоров`ю та життю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 27 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. . (а.с. 35) Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 58) Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені судом на 25 листопада 2025 року, 11 грудня 2025 року, 14 січня 2026 року та 22 січня 2026 року присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом вручення судової повістки про призначення дати судового засідання та направлення поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Частиною 3 та частиною 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача Органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради Кость Р.З. у судовому засіданні присутнім не був. Будучи присутнім у попередньому судовому засіданні 14 січня 2026 року надав пояснення по суті справи, позов підтримав з підстав та мотивів, викладених у ньому. Оголошення рішення просив проводити без його участі. Представник третьої Криворізький міський центр соціальних служб причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши наявні матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 25 березня 2015 року зроблено відповідний актовий запис № 144. Батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , вказані обставини підтверджуються Свідоцтвом про народження від 25.03.2015 року. (а.с. 10) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.03.2022 року. (а.с. 9) 31 серпня 2025 року на ім`я начальника служби у справах дітей виконкому Криворізької міської ради надійшло колективне звернення мешканців с. Ілліча, з причини надзвичайної ситуації яку створив [PERSON] , його поведінка становить реальну загрозу для життя та здоров`я його неповнолітньої дитини, а також для оточуючих. (а.с. 12) 15 вересня 2025 року було здійснено комісійне обстеження умов проживання, про що складено відповідний акт, відповідно до якого, з метою обстеження умов проживання та виховання дитини, з`ясування викладеної у зверненні інформації, проведення профілактично-роз`яснювальної роботи з [PERSON] проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] . Житло розміщено на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 2 кімнат: передпокою, кухні, вбиральня на вулиці, купаються в мисці. Умови проживання: житло централізовано забезпечено, електро, газопостачанням, водопостачання у дворі, опалення пічне та газовою колонкою. Для виховання та розвитку дитини створені умови в наявності розкладний диван, тумба, стіл, крісло,. В наявності підручники, невелика кількість одягу. Зі слів батька декларація укладена. Для дитини отримано пенсію по втраті годувальника. За цією адресою проживають і мають постійне місце проживання: [PERSON] та [PERSON] . Батько постійного місця проживання не назвав. [PERSON] померла у 2022 році, зі слів батька, у нього конфлікт з [PERSON] та іншими членами селища, сестра [PERSON] . За результатами бесіди рекомендовано налагодити добросовісні відносини, терміново працевлаштуватись, пройти медичне обстеження та лікування негативних залежностей, звернутися до КМЦСС за отриманням послуг конфліктолога. (а.с. 17-20) Відповідно до Листа вих. №284808-2025 від 01.10.2025 за підписом т.в.о. заступника начальника Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Є.Кучми [PERSON] неодноразово притягувався до відповідальності за ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 297 КК України, ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130, ст. 173, ч.1 ст. 173-2 КУпАП. За місцем проживання характеризується як людина схильна до вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, вживання алкогольних напоїв. У зв`язку з постійними реєстраціями повідомлень на лінію 102 за різними фактами, переховування від працівників поліції, агресивна неадекватна поведінка [PERSON] ставить під загрозу життя та здоров`я малолітньої дитини. (а.с. 25-26) Відповідно до Інформації КГ №18 КМР щодо роботи з сім`єю учениці 5 класу [PERSON] від 06.10.2025 №127, за підписом директора О.Шаврін , вбачається, що [PERSON] зарахована до контингенту учнів 1 класу у 2021 році. Після смерті матері у 2022 році опікуватись дитиною став батько, [PERSON] . Батько учениці, [PERSON] , систематично ігнорував будь-які спроби класного керівника та адміністрації школи налагодити конструктивну комунікацію. Він жодного разу не ініціював зустріч для обговорення успішності чи повелінки доньки. На офіційні запрошення до школи, а також на телефонні дзвінки та повідомлення він перважно не відповідав або реагував з великою затримкою. Таким чином, з боку батька спостерігається повна відсутність залученості у освітній процес лоньки. Його зацікавленість проявлялась тільки, тоді коли вчитель залучав його до процесу. В епізодичних випадках, коли контакт із батьком все ж відбувався, спілкування носило винятково напружений та конфліктний характер. Під час останніх комунікацій батько дозволяв собі некоректну, пресивну лексику та підвищення тону на адресу вчителя початкових класів лашної !.!. У процесі спілкування він допускав підвищення тону, образи на адресу вчителя початкових класів [PERSON] . Висловлював прямі погрози фізичного/психологічного характеру на її адресу. За фактом висловлення погроз період 2023-2024 н.р. та період 2024-2025 н.р... [PERSON] , була написана та подана заява до відділення Національної поліції. Через агресію та постійні погрози. педагог був змушений припинити особисте спілкування з батьком. Школою були проведені внутрішні заходи реагування, але вилив на батька був обмежений. У 2023-2025 роках адміністрацією закладу було проведення два акти обстеження житлово-побутових умов. Умови проживання дитини були задовільні. Учениця відвідувала заклад постійно. Уроки без поважних причин не пропускала. (а.с. 27) Висновком виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] №14/01.02-11-3945 від 20.10.2025 встановлено, що виконком Металургійної районної у місті ради вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6) Батьки, за нормами ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини. Кожна дитина, за нормами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст.12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особа, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 2 статті 164 СК України, визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько або матір ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляються від виконання батьківських обов`язків свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. У відповідності до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок, щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні доньки. Окрім того, досліджений судом висновок виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування про необхідність позбавлення батьківських прав про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що виконком Металургійної районної у місті ради вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Суд вважає вищезазначений висновок належним доказом, що обґрунтовує доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, що безумовно буде відповідати інтересам дитини. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд, оцінивши в силу ст. 80 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавчі акти, що регулює дані правовідносини, вважає доведеним той факт, що відповідачі не піклуються про свого малолітнього сина, ухиляються від своїх обов`язків по його вихованню, тому підлягають позбавленню батьківських прав та з них слід стягнути аліменти на утримання дитини. Вимогами ст. 81 ЦПК України чітко встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження», він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 23 жовтня 2025 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду . Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин, враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, приймаючи до уваги установлену практику, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення і стягує аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Під час розгляду справи, Відповідачем не було надано суду документів, які б підтверджували його офіційне працевлаштування, розміру доходу, які могли б мати значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 ЦПК України, ч.2 ст. 4 ЗУ « Про судовий збір» суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у загальному розмірі складає 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved