Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування Представник позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» подала до суду позов, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2944, вчинений 29.08.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 83627,13 грн (71499,14 грн заборгованість за кредитом; 0,72 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 11827,27 грн заборгованість за штрафними санкціями; 300,00 грн плата за вчинення виконавчого напису) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому ПАТ «Дельта Банк» (як правонаступник Акціонерного комерційного інноваційного банку «УКРСИББАНК») на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2268/К від 23.06.2020 відступило право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №11207304000 від 31.08.2007. Також просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в жовтні 2025 року в інтернет-порталі «ДІЯ» відповідач [PERSON] знайшов виконавче провадження №65301434, відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Київської області на підставі виконавчого напису нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу про стягнення з нього боргу в розмірі 83627,13 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Зайшовши в систему АСВП позивач з`ясував, що виконавчий напис був здійснений нотаріусом по зобов`язанню за кредитним договором, укладеним 31.08.2007 між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» (його правонаступник ПАТ «Дельта Банк»). Однак про те, що ПАТ «Дельта Банк» відступив права вимоги відповідачу, позивач не знав, а також до його відому не було доведено суму відступленої суми заборгованості, яку позивач не визнає. У цьому контексті представник зауважив, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. З відповідних нормативно правових актів слідує, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Натомість, заборгованість позивача за кредитним договором не є безспірною, на його адресу не надходило вимоги-повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу, повідомлень про відступлення права вимоги за кредитним договором відповідачу також не було надіслано. Процесуальні рішення та дії у справі. Ухвалою суду від 23.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 29.12.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов визнає в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, справу просить розглянути за відсутності представника відповідача, а також просить повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та вирішив розглянути справу з ухвалення рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Фактичні обставини та аналіз доказів, наданих позивачем 29.08.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі №2944, про стягнення з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) заборгованості у розмірі 83627,13 грн (71499,14 грн заборгованість за кредитом; 0,72 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 11827,27 грн заборгованість за штрафними санкціями; 300,00 грн плата за вчинення виконавчого напису) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому ПАТ «Дельта Банк» (як правонаступник Акціонерного комерційного інноваційного банку «УКРСИББАНК») відступило право вимоги за Кредитним договором №11207304000 від 31.08.2007 на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2268/К від 23.06.2020 (а.с.6-7). 22.04.2021 представник відповідача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» подав приватному виконавцю Валявському О.А. заяву про відкриття виконавчого провадження саме: виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. за №2944 від 29.08.2020 про стягнення з [PERSON] ( [ADDRESS] ) коштів у сумі 83627,13 грн (а.с.8). Згідно відповіді з Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області [PERSON] , [INFO] , з 15.09.2006 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Згідно підпунктом 1.1. пункту 1 Глави 16 розділу ІІ цього Порядку (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України (п.п. 1.2 Порядку). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, вимоги до якої визначено підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2). Згідно з підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ цього Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця (боржника) на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 (справа №357/12818/17, провадження №61-44380св18). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 3.1.,3.2. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника, що передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою КМ України від 29.06.1999 №1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями ? не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється в межах цього строку. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, встановлено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Мотиви, з яких виходив суд та висновки суду. Аналіз вищенаведених норм закону та судової практики дає суду підстави виснувати, що для стягнення грошей або витребування майна від боржника у зобов`язанні нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. При цьому, обов`язковим для вчинення виконавчого напису є подання нотаріусу оригіналу нотаріально-посвідченого договору та документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. За змістом статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав особи шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №754/9711/14-ц. Вчиняючи виконавчий напис про стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №11207304000 від 31.07.2007 приватний нотаріус не перевірив доказів безспірності заборгованості не звернув увагу на момент виникнення у первісного кредитора вимоги до позичальника [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, від дня укладення якого на момент вчинення виконавчого напису минуло 13 років. Також приватний нотаріус не взяв до уваги, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», що передбачали можливість вчиняти нотаріусам виконавчі написи про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, за певним переліком документів. В подальшому з урахуванням згаданої постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 Кабінет Міністрів України своєю постановою №480 від 19.04.2022 виключив з Переліку розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно висновків постанови Верховного Суду від 15.01.2020 (справа №305/2082/14-ц) недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи встановлені обставини, а також позицію відповідача, який позов визнав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн, про що свідчить квитанція про сплату №9402-9073-5534-2317 від 04.11.2025. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ч.1 ст. 142 ЦПК України, якою передбачено, що у випадку визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд при ухваленні рішення вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Решту частину судового збору, суд за правилами ч.2 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved