Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» через свого представника - Усенка Михайла Ігоровича звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 27.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та позичальником, яким є [PERSON] , укладено Договір про споживчий кредит № 6657596. Договір між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця. На виконання умов Договору кредитодавець перерахував позичальнику 15 000 грн, який, у свою чергу, взяв на себе зобов`язання повернути суму позики, комісію та сплатити проценти за користування кредитом. Позивач стверджує, що відповідач зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 6657596 не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 15 619,20 грн. Згідно укладеного 29.05.2023 договору № 97 - МЛ про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №6657596 від 27.11.2022. Стверджуючи про наявність у нього права вимоги до відповідача, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованість у розмірі 15 619,20 грн, а також судові витрати, які складаються із 2 422,40 грн судового збору та 8 000 грн витрат на правничу допомогу. Постановленою 15.10.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву на позовну заяву та витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: щодо емітування на ім`я відповідача вказаної у договорі позики банківської картки та зарахування на неї кредитних коштів. 24.11.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відправлений 22.11.2025 відповідачем відзив на позовну заяву. У поданій до суду заяві по суті справи відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на: 1) пропуск позивачем строків позовної давності звернення до суду; 2) нарахування процентів після закінчення строку кредитування; 3) завищення штрафів та пені, які мають бути зменшені до 0 грн; 4) відсутність доказів реальної передачі коштів. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві та поданих окремо 21.11.2025 та 21.01.2026 заявах, просить розглядати справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України справа розглянута без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що 27.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №6657596 (далі по тексту - Договір), за умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 15 000 гривень (п. 1.2 Договору), строком на 105 днів із 27.11.2022 (п. 1.3 Договору). Умовами Договору сторони передбачили, що позичальник має повертати кредит, сплачувати комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом із встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів. За умовами пункту 1.3 Договору строк кредитування складається із пільгового і поточного періодів. При цьому пунктом 1.3.1 Договору визначено, що пільговий період становить 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 12.12.2022 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 12.03.2023 (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3.2 Договору) У пункті 1.4 Договору сторони передбачили, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 12.12.2022, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості - 12.03.2023. За умовами пункту 1.5 Договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 975 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту за пільговий період становить 41475 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк користування) складають 15 975 грн, а орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника - 56 475 грн. Пунктом 1.5.1 Договору визначено комісію за надання кредиту у розмірі 750 грн, яка нараховується за ставкою 5,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 225 грн, які нараховуються за ставкою 0,10 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного період становлять 40 500 грн - їх нарахування здійснюється за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду ( п.1.5.2 та 1.5.3 Договору). За умовами пункту 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Договір кладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в іноформаційно - комунікаційній системі товариства та доступний на сайті товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника. [PERSON] підписав договір 27.11.2022 о 22:17 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором - F20881. Укладення Договору в електронній формі відповідачем не спростовано. Підписавши Договір №6657596, відповідач погодилася із графіком платежів за договором та ознайомився із паспортом споживчого кредиту. Довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» підтвердило, що відповідач [PERSON] , з яким укладено Договір №6657596 від 27.11.2022, ідентифіковано товариством за направленим 27.11.2022 о 22:17:57 на його номер телефону [NUMBER] одноразовим ідентифікатором - F20881. Факт перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 15 000 грн згідно Договору № 6657596 підтверджено долученим до справи платіжним дорученням № 87884688 від 27.11.2022. Кошти зараховані на рахунок відповідача [PERSON] № [NUMBER] . На виконання ухвали суду від 15.10.2025 АТ «Універсал Банк» листом №БТ/Е-17925 від 13.11.2025 підтвердив емітування банком на ім`я [PERSON] банківської картки № [NUMBER] , на яку 27.11.2022 зараховано платіж в сумі 15 000 грн. Верифікація [PERSON] була проведена згідно із регламентом банку. Таким чином, надані позивачем та витребувані за його клопотанням докази підтверджують факт укладення між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» договору позики та перерахування за ним первісним кредитором на картку відповідача коштів в сумі 15 000 грн. З огляду на викладене суд відхиляє твердження відповідача про «відсутність доказів реальної передачі коштів», як безпідставні, та виснує про наявність у нього боргових зобов`язань перед товариством. 29.05.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №97-МЛ, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) новому кредиторові - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» за плату, а новий кредитор прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. На виконання умов Договору № 97-МЛ від 29.05.2023 позивач перерахував ТОВ «Мілоан» грошові кошти, на підтвердження чого надав платіжну інструкцію № 71529 від 29.05.2023. Із витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №97-МЛ від 29.05.2023 судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15 619,20 грн, з яких: 4 800 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 10 819,20 грн - заборгованість за процентами. Позивач надав суду належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують перехід до нього права вимоги за Договором № 6657596 від 27.11.2022 на суму 15 619,20 грн. Дослідженою судом відомістю ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 6657596 встановлено, що 27.11.2022 [PERSON] надано кредит в сумі 15 000 грн та нараховано комісію за оформлення кредиту в розмірі 750 грн. Нарахування процентів первісний кредитор здійснював у період із 28.11.2022 по 29.05.2023. Тоді як датою остаточного повернення кредиту сторони визначили 12.03.2023. Пунктом 2.3 Договору передбачена пролонгація його дії за ініціативою позичальника. Для цього позичальник має вчинити дії, передбачені пунктом 2.3. Договору та розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). За змістом пункту 2.3.2 Договору після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду, позичальник має направити кредитодавцю електронне звернення/ повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається кредитодавцем до особистого кабінету позичальника або в смс - повідомленні, та здійснити платіж передбачений цим п.2.3.2 Договору. Після здійснення позичальником зазначеного платежу, вимоги кредитного договору, що стосуються строку кредитування, зокрема, тривалість пільгового, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного погашення, строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації. Нові дати разом із актуальними даними щодо заборгованості відображаються кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом можуть відрізнятися від додатку №1, і розміщуються кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника, який уповноважує кредитодавця на таке оновлення (актуалізацію). Позивач доказів пролонгації Договору за ініціативою [PERSON] у порядку п. 2.3 Договору суду не надав, а тому суд, з урахуванням позиції відповідача, який заперечує такий факт пролонгації, підстав для стягнення із нього нарахованих первісним кредитодавцем процентів за період із 13.03.2023 по 29.05.2023 в сумі 9513,60 грн не вбачає та у задоволенні даної позовної вимоги відмовляє. Тоді загальний розмір заборгованості за процентами становить: 10 819,20 грн - 9513,60 грн = 1 305,60 грн. А борг по Договору про споживчий кредит в цілому: 4800 грн (заборгованість за тілом кредиту) + 1 305,60 грн (заборгованість за процентами) = 6 105,60 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України регламентовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами статей 526, 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Кредитний договір укладений відповідачем та первісним кредитором в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів», не суперечить приписам статей 6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. На виконання вимог частини першої статті 638 ЦК України сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, у зв`язку з чим вони відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами. За змістом положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями частини першої статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вищевказаний договір про надання кредиту та договір відступлення прав вимоги не були визнані у встановленому законом порядку недійсними, а тому у відповідності до положень статей 6, 204, 627, 629, 1083 ЦК України є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання. Матеріали справи не містять доказів належного виконання умов кредитного договору відповідачем, який був ознайомлений з умовами користування отриманими ним кредитними коштами та знав про умови щодо сплати процентів і комісії. Наявність заборгованості перед позивачем [PERSON] не спростував. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги той факт, що відповідач користувався наданими йому кредитними коштами, не виконуючи зобов`язань за кредитним договором № 6654596 від 27.11.2022 щодо своєчасного повернення позичених грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 6 105,60 грн. Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з умовами Договору № 6657596 від 27.11.2022 відповідач зобов`язався повернути грошові кошти товариству у строк до 12.03.2023. У зв`язку із неналежним виконання [PERSON] зобов`язань, 13.03.2023 розпочався перебіг загальної позовної давності тривалістю у три роки. До суду позивач звернувся 26.09.2025, тобто у межах строків позовної давності Оскільки позивач строки звернення до суду, встановлені статтею 257 ЦК України, не пропустив, тому підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності у даній справі суд не вбачає. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» на суму 6 105,60 грн, що становить 39,09 % від ціни позову, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 946,91 грн (2422,40 грн*39,09 %). Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Дослідженням наданих на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу доказів, суд встановив, що між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі керуючого партнера Усенка М.І. укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025. Повноваження адвоката підтверджені Ордером на надання правничої допомоги. Відповідно до Акта №1739 наданих послуг від 05.09.2025 згідно Договору №0107 від 01.07.2025 сума наданих адвокатом послуг складає 8 000 грн. Детальний опис наданих послуг оформлений виконавцем 05.09.2025. Клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу відповідач до суду не подавав, про їх неспівмірність не заявляв, а тому, з урахуванням предмету спору, заявлених вимог та обсягу наданих адвокатським бюро послуг, із [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі пропорційно до задоволених вимог: 8 000 грн * 39,09 % = 3 127,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial