Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №0972977749 від 12.02.2020 в сумі: 39225 грн., судові витрати в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомого в сумі 13000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 12.02.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0972977749. Відповідно до умов договору позики, перший фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особистої підписаної позичальником заявки-анкети, яка є невід`ємною частиною даного договору позики. Другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником заявки-анкети, які невід`ємною частиною даного договору. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Відповідно до умов договору позики, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн., в межах строку дії договору 36 календарних місяців, з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови кредитування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. Пропозиція (оферта) на отримання 1 траншу згідно заявки-анкети №2628556745 від 12.02.2020 в рамках договору про надання позики №0972977748 від 12.02.2020 підписано позичальником 12.02.2020 електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 14.07.2021 було укладено договір №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0972977748. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0972977748. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 60592,50 грн., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 55860 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1732,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Проте, позивач врахував принцип розумності, співмірності і пропорційності та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 39225 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 36225 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Судом встановлено, що 12 лютого 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0972977748. У п.1.2 договору зазначено, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до договору при надання (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20 000 гривень (п.1.5 договору). За змістом п.1.6 договору, в рамках дії даного договору сторони погодили наступні загальні умови, а саме, що до умов даного договору застосовуються фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом договору та Правилами. Максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем) становить 30 календарних днів, діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) - 20000,00 грн, а максимальна відсоткова ставка нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку (траншем) заборгованості в розмірі 1,75 %. Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховується за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування. У п.п.1.10.2 п.10 договору зазначено, що максимальна річна відсоткова ставка за кредитом становить 638,75%. Датою видачі кредиту є 12 лютого 2020 року (дата перерахування грошових коштів на рахунок позичальника), а при отриманні кредиту на банківську платіжну картку, датою видачі кредиту є дата перерахування грошових коштів на рахунок позичальника. Відсотки за користування кредитом нараховуються з дати видачі кредиту (п.1.13 договору). Договір підписано сторонами в електронному вигляді електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) (а.с.10-11). Також 12 лютого 2020 року [PERSON] електронним підписом підписав: - Заявку-Анкету на отримання кредиту (а.с.12); - Пропозицію укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0972977748 (оферта) та надання першого траншу кредиту згідно Заявки-анкети №2628556745 від 12 лютого 2020 року (а.с.8); - Акцепт оферти на отримання першого траншу кредиту згідно договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0972977748 та Заявки-анкети №2628606769 від 12 лютого 2020 року (а.с.9); За змістом вказаних документів, строк користування кредитом (траншем) у розмірі 3 000 гривень становить 20 днів з відсотковою ставкою 1,75% за один день користування кредитом. ТОВ «ІНФІНАНС» при укладенні договору було ідентифіковано [PERSON] , як клієнта, за допомогою одноразового ідентифікатора 4d4s4l, який направлений на номер телефону останнього, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.20). Із повідомлення про підтвердження щодо здійснення переказу коштів, виданого ТОВ «Універсальні платіжні рішення» встановлено, що 12.02.2020 на картку № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] , здійснено переказ коштів у сумі 3000,00 грн. (а.с.21) 14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило право грошової вимоги, зокрема за договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0971725212 від 09 березня 2020 року до боржника [PERSON] (а.с.27-42). У подальшому, 10 січня 2023 року, між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до боржника, в тому числі [PERSON] , на підставі згаданого кредитного договору №0972977748 (а.с.44-57). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, здійсненого позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №0972977748 від 12.02.2020, станом на 30.10.2025 становить 60592,50 грн., при цьому загальна заборгованість заявлена до стягнення складає 39225, з яких 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 36225 грн. заборгованість за відсотками (а.с.18). Таким чином встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Наданими позивачем доказами підтверджується факт укладення між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] кредитного договору №0972977748 від 12.02.2020, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах. Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання та надало відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Стосовно правонаступництва за борговим зобов`язанням. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем. Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором №0972977748 від 12.02.2020, підлягає стягненню на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Проте суд не погоджується з розрахунком заборгованості по відсотках за договором виходячи з наступного. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки сформульовані Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 19 травня 2020 року у справі №910/23028/17 та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 361/4563/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 176/3645/14-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Проаналізувавши умови договору про надання позики №0971725212 встановлено, що кредитна лінія надається на строк 36 місяців окремими частинами траншами, строк користування якими визначається окремо: Додатком №1 та Додатком №2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатком №3 та Додатком №4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. При цьому визначено, що максимальний строк користування траншем становить 20 днів. На виконання умов договору, [PERSON] було надано лише один транш в розмірі 3000 гривень, у подальшому кошти позичальнику не надавалися. Додатки (№1, №2, №3 та №4), про які йде мова у договорі надання позики та якими також визначено істотні умови договору, до цього договору позивачем не додані. Остаточний термін повернення кожного траншу кредиту - не пізніше строку користування траншем. Відповідно до п.1.6 договору сторони погодили, що максимальний строк користування кредитом (траншем) становить 30 календарних днів, діючий ліміт (сума) кредиту 20000,00 грн, максимальна відсоткова ставка, що нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості- 1,75 %. Строк користування траншем погоджений (конкретизований) сторонами в пропозиції (оферті) укласти договір та прийнятті такої пропозиції позичальником (акцепті), а також в заявці-анкеті від 12 лютого 2020 року і становить 20 днів. У пункті 7.4 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», які додані до позову, зазначено, що повернення заборгованості здійснюється одним платежем по закінченні строку поточного кредиту (траншу), встановленого в договорі. Враховуючи наведене, оскільки заявкою-анкетою, пропозицією та акцептом оферти на отримання 1 траншу кредиту від 12 лютого 2020 року визначено конкретні умови надання траншу, його розмір; процентну ставку, строк користування траншем, то нарахування і стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним договором строком кредитування в межах окремого траншу суперечить вимогам ЦК України та вищевикладеним висновкам Верховного Суду. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 4050 гривень: 3000 гривень заборгованість за тілом кредиту; 1050 гривень - проценти за користування кредитом 1050 гривень (20 днів * 1,75%). З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором №0972977748 від 12.02.2020 є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 250,11 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40х4050/ 39225=250,11 грн.). Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 13000,00 грн. Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат позивачем надано Договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; прас-лист, заявку на надання юридичної допомоги №21 від 01.10.2025 та витяг з акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025. Зокрема, згідно витягу з акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025, перелік таких становить: надання усної консультації з вивчення документів - 4000 грн. (2 год.), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9000 грн. (3 год.). Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу. Оскільки позов майнового характеру задоволено частково, а тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати на правничу допомогу в сумі 13000,00 грн. підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 1342,25 грн. (13000,00 х 4050 / 39225=1342,25). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1342,25 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial