Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Айкос" (місцезнаходження: 01042, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок, 12, інше, нежитлове приміщення 1008, ЄДРПОУ 44334170) через свого представника звернулося до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 30.05.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3383315471/518604 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець надав позичальнику суму кредиту у розмірі 2000 грн із зобов`язанням повернути кредит. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, що становить 8350 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 2000 грн.; заборгованість за відсотками становить 6350 грн. 20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК сіті фінанс груп» укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК сіті фінанс груп» за плату належні йому права вимоги. 25.08.2021 року ТОВ «ФК сіті фінанс груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3383315471/518604 від 30.05.2020 укладеним з [PERSON] до ТОВ «ФК айконс» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві було просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його місця проживання. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, 30.05.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3383315471/518604 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.п. 1.1. товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000.00 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.2. кредит надається строком на 27 днів, тобто до 25.06.2020 року. Строк дії договору 27 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до 1.3. за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Пунктом 1.5. передбачено, що невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https://www.eurogroshi.com.ua/. Відповідно до п. 4.3. договору в разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Згідно довідки про ідентифікацію [PERSON] , з яким укладено договір № 3383315471/518604 від 30.05.2020 року ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора R67023): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі www.eurogroshi.com.ua. Відповідно інформаційної довідки, 30.05.2020 року на картковий рахунок [PERSON] було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № 4314 - 14xx - xxxx 8318. Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором № 3383315471/518604, станом на 28.03.2025 року [PERSON] має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» за кредитним договором 3383315471/518604 від 30.05.2020 року (включно) становить 8350,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 2000 грн.; заборгованості за відсотками 6350,00 грн. 20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК сіті фінанс груп» укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК сіті фінанс груп» за плату належні йому права вимоги. 25.08.2021 року ТОВ «ФК сіті фінанс груп» відступило право вимоги за кредитним договором 3383315471/518604 від 30.05.2020 року укладеним з [PERSON] до ТОВ «ФК айконс» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №3383315471/518604, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить, зокрема, відсотки за користування кредитними коштами, графік платежів за договором. Таким чином [PERSON] та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» дійшли згоди щодо всіх істотних умов укладеного кредитного договору про, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що кредитор належним чином виконав свої зобов?язання за кредитним договором, в той час як відповідач свої договірні зобов`язання не виконав і не повернув кошти у сумі та у строк, визначений договором. З огляду на те, що позивач набув право вимоги до [PERSON] , суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. Щодо витрат на правову допомогу, суд виходив з наступного. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 16.06.2025 року, детальний опис робіт, виконаних адвокатом Пархомчуком С.В. про надання правничої допомоги від 21.11.2025 року, з якого вбачається, що позивачем за надання юридичної допомоги, а саме надання консультаційних послуг, складання та подання позову, канцелярські витрати, було сплачено 15000 грн, у зв`язку з чим суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на корить позивача витрат на правову допомогу у розмірі 15000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved