Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями в рівних частинах за адресою по [ADDRESS] та витягу з Державного реєстру правочинів за №1601577 від 14.10.2005 по правочину 893585,та вважати дійсним в цих документах її особистий ідентифікаційний код [NUMBER] в договорі купівлі продажу та у витязі з Державного реєстру правочинів вказаних помилково невірно особистий ідентифікаційний код [NUMBER] . В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 14 жовтня 2005 року між продавцем майна [PERSON] з покупцями [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями в рівних частинах кожному за адресою по [ADDRESS] . Договір купівлі продажу був посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Пендюріною Л.С. за адресою [ADDRESS] та ним же зареєстровано в Державному реєстрі правочинів. Житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований в КП «Бюро технічної інвентаризації Золочівського району» витяг № 11158687 від 07.07.2006 за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. У зв`язку з широкомасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України заявнику довелося виїхати з селища Перовське та проживати у своїх рідних за адресою [ADDRESS] . При перегляді документів була виявлена помилка в написанні особистого ідентифікаційного коду [NUMBER] . В договорі купівлі продажу та у витязі з Державного реєстру правочинів вказано невірно особистий ідентифікаційний код [NUMBER] . Заявник просила справу розглядати за її відсутності та за відсутністю заявника, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Заінтересовані особи Золочівська селищна рада Богодухівського району Харківської області, Приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Пендюріна Лариса Сергіївна, в судове засідання не з`явилися, причину неявки не повідомили, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялися належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, 14 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями в рівних частинах кожному за адресою по [ADDRESS] . Договір купівлі продажу був посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Пендюріною Л.С. за адресою [ADDRESS] та ним же зареєстровано в Державному реєстрі правочинів. Житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований в КП «Бюро технічної інвентаризації Золочівського району» витяг № 11158687 від 07.07.2006 за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Так, у договір купівлі продажу житлового будинку від 14.10.2005РНОКПП заявника записано « [NUMBER] », що не відповідає РНОКПП, зазначеному у її паспорті громадянина України [NUMBER] виданого 04.06.2019 , де РНОКПП заявника зазначено « [NUMBER] ». На теперішній час зазначена помилка позбавляє заявницю здійснити передбачені законодавством дії щодо її майна. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України: суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України: справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. За ст.293 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved