Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернувся позивач з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у своїх позовних вимогах зазначає, що між нею і відповідачем укладений шлюб, однак спільне життя не склалося і вже більше шести місяців подружжя не проживає разом, шлюбні відносини між ними розірвано повністю, спільне господарство не ведуть. Спільних дітей подружжя немає. Подальше спільне проживання, збереження родини неможливе у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюб носить суто формальний характер. На неодноразові прохання позивача розірвати шлюб через відділ ДРАЦС відповідач відповідає відмовою. У зв`язку із чим позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 01.01.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. Будь-яких заяв, клопотань не надала. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Будь-яких заяв, клопотань не надав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 24.02.2012 укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 32 від 24.02.2012. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інших обставин життя подружжя (ч.1 ст.112 СК України). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24 Сімейного кодексу України (далі- СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211, 20 гривень. На підставі ст.:105, 110, 112, 114, 115 СК України та,

Outcome: approved