Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк», від імені та в інтересах якого діє представник позивача адвокат Мєшнік К.І., звернулося до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 07.05.2020 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 07.05.2020 року, на підставі якої відповідач отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карта [NUMBER] . Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Станом на 28.11.2021 року у відповідача відбулось істотне порушення взятих на себе зобов`язань, заборгованість за кредитом стала простроченою, про що банк направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та необхідності погашення суми заборгованості, проте, відповідач дане повідомлення проігнорував, в зв`язку з чим 27.12.2021 року кредит став у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором станом на 02.112025 року становить 11 412,58 грн., із якої 8325,27 грн. загального залишку заборгованості на наданим кредитом та 606,31 грн. заборгованості за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи невиконання відповідачем умов договору, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 07.05.2020 в сумі 11 412,58 та понесені позивачем витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 08.01.2026 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня отримання копії даної ухвали. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у заявлених позовних вимогах не заперечував проти розгляду справи за відсутності представник банку та винесення заочного рішення. Відповідач відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву чи будь-яких заяв від відповідача не надійшло. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини 1 статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 07.05.2020 року між позивачем та відповідачем було підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, яка разом з умовами та правилами обслуговування, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, та тарифами складають договір про надання банківських послуг «Monobank», укладання якого відповідач підтвердив та зобов`язався виконувати, що підтверджується підписом клієнта [PERSON] в Анкеті-заяві. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карта [NUMBER] . На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що на момент укладення відповідного договору він ознайомився та погодився з умовами договору, зокрема паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та тарифами, встановленим в договорі порядком нарахування платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, передбаченими договором правами та обов`язками сторін, а також, що він отримав іншу інформацію, яка передбачена в п.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.2.4 розділу 1 Умов та правил). АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується випискою про рух коштів. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за умовами договору. Згідно з наданим банком розрахунком, враховуючи невиконання відповідачем умов договору №б/н від 07.05.2020 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 11 412,58 грн., із якої 8325,27 грн. загального залишку заборгованості на наданим кредитом та 606,31 грн. заборгованості за порушення грошового зобов`язання. При цьому, з вищевказаного розрахунку вбачається часткове виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, оскільки ним використовувався кредитний ліміт та частково здійснювалося його повернення. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі ст.1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч.1, 2, 3, 4, 8 ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано заперечень проти позову, контррозрахунку, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, тощо. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі заборгованості відповідача за Договором про надання банківських послуг №б/н від 06.12.2018 року на суму 11 412,58 грн., із якої 8325,27 грн. загального залишку заборгованості на наданим кредитом та 606,31 грн. заборгованості за порушення грошового зобов`язання, які суд стягує з відповідача на користь позивача, задовольняючи позовні вимоги. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. за подання позовної заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved