Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з останньої суму заборгованості у розмірі 23723,71 гривень, а також стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] уклала з АТ «ТАСКОМБАНК» Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межак проекту «Sportbank» №002/9066098-SP від 06.01.2021 року, підписанням якого остання акцептувала публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК", яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору. Строк дії кредитного ліміту за Кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків, якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту та у випадку направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку. 15.05.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та, на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку № 1 до Договору факторингу № Н1/11/19-Ф від 15.05.2024 року реєстру прав вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача [PERSON] в сумі 23723,71 грн., з яких: 12683,11 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 11040,60 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 0 грн. - загальна заборгованість по комісії; 0 грн. - пеня/штрафи. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЄАПБ» за Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/9066098-SP від 06.01.2021 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 серпня 2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Разом із подання позовної заяви надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вказано, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чном, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим у встановленому законом порядку місце проживання, яка повернулась на адресу суду з поштовим повідомленням «за закінчення терміну зберігання». Як зазначено в Постанові Касаційний цивільний суд Верховного Суду №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини", є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішенняцивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулась до АТ «ТАСКОМБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим вона 06.01.2021 року підписала заяву №43376 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», у якій зазначила про те, що просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити в Банку; засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. 15.05.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та, на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку № 1 до Договору факторингу № Н1/11/19-Ф від 15.05.2024 року реєстру прав вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача [PERSON] в сумі 23723,71 грн., з яких: 12683,11 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 11040,60 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 0 грн. - загальна заборгованість по комісії; 0 грн. - пеня/штрафи. Згідно п. 2.3 відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «ТАСКОМБАНК» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1 цього договору, після чого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від до ТОВ «ФК «ЄАРБ» прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною договору факторингу. В той же час судом встановлено, що доказів того, чи було встановлено відповідний кредитний ліміт і на яку суму, а також відомосто стосовно встановленої процентної ставки, на яку суму та на який строк, матеріали справи не містять. Докази на підтвердження здійснення будь-якого руху коштів по рахунку, який просив відкрити відповідач при підписанні анкети-заяви від 06.01.2021 року також суду не надано виписки по рахунку, та відсутній договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/9066098-SP від 06.01.2021 року, за яким позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем також не надано підписаних відповідачем Умов договору, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту, а надані лише Правила користування платіжною карткою, які не підписані відповідачем. При цьому, в заяві-анкеті №43376 від 06.01.2026 року не зазначено жодних умов договору щодо суми отриманих коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, строку дії договору, розміри і порядок нарахування заборгованості. Позивач надав розрахунок заборгованості за період з 15.05.2024 по 30.06.2025 (після відсуплення права вимоги) за кредитним договором №002/9066098-SP від 06.01.2021 в розмірі 23723,71 грн., з яких: 12683,11 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 11040,00 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 0 грн. - загальна заборгованість по комісії; 0 грн. - пеня/штрафи. В той час яким чином нараховувалась заборгованість відповідача перед АТ "ТАСКОМБАНК" невідомо, оскільки такий розрахунок в матеріалах справи відсутній. Так, Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Разом суд, суд вважає неможливим застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.tascombank.com.ua). На підтвердження заявлених вимог позивач надав до суду копію заяви-анкети №43376 про приєднання до частини Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» від 06.01.2021 року. В той же час, вказана заява не містять інформації про те, у якому саме розмірі відповідачці було встановлено кредитний ліміт, який позивач просить стягнути, як заборгованість за кредитом, процентна ставка не також не зазначена, проте нарахована. Отже, сама по собі підписана заява про приєднання до частини Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) також висловив аналогічну правову позицію про те, що у цьому конкретному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим банком у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Разом з тим слід наголосити, що надана позивачем заява містить паспортні та анкетні дані відповідача, а також його підпис, водночас, не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в указаній заяві відсутні будь-які відомості стосовно оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом та інших істотних умов. В заяві відсутні дані про розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо, не надано будь-яких належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитного ліміту та в якому саме розмірі. Згідно з наданим розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором 002/9066098-SP від 06.01.2021 станом на 30.06.2025 року становить 23723,71 грн., з яких: 12683,11 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 11040,60 грн. - загальна заборгованість по відсоткам. Однак, як встановлено судом, у справі відсутні належні і допустимі докази про те, що відповідач отримала кредит у заявленому розмірі, відсутні належні і допустимі письмові докази на підтвердження цього факту, банківської виписки по рахунку відповідача також не надано. Позивачем на підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань надано лише розрахунок заборгованості за період після відступлення права вимоги. Розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є похідним від первинної бухгалтерської документації та містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом надання кредиту та розміру боргу, оскільки позивачем відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України не доведені ці обставини належними, допустимими, достатніми і достовірними письмовими доказами, яким односторонній розрахунок суми заборгованості бути не може. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження видачі відповідачу коштів та у який саме спосіб, руху коштів на відкритому рахунку, перевірити розмір нарахованої суми боргу не є можливим. За таких обставин доводи позивача щодо розміру нарахованої заборгованості не підтверджені жодними належними та достатніми доказами. Крім того, за змістом ст.512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), як це унормовано положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав , а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Так, позивачем в якості доказів в обґрунтування своїх вимог надано до суду заяву №43376 про приєднання до частини Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». При цьому, позивачем в якості доказів відступлення права вимоги від AT «ТАСКОМБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано договір факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, акт приймання-передачі реєстру права вимоги від 15.05.2024 року, реєстр прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024, з якого вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 002/9066098-SP від 06.01.2021, однак самого договору, укладеного між первісним кредитором та відповідповічем матеріали справи не містять. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. У відповідності до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Згідно зіст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Враховуючи, що матеріали справи не містять кредитного договору № 002/9066098-SP від 06.01.2021, укладеного мід АТ "ТАСКОМБАНК" і [PERSON] , наявність заборгованості відповідача перед позивачем не доведена належними доказами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог. Частиною 1статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати позивача залишаються за ним.

Outcome: dismissed