Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач звернулвя до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 23.09.2011 р. він взяв шлюб із відповідачем. Подружжя є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає про відсутність спільних інтересів з дружиною, наявність різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Подружжя не веде спільне господарство, позивач має намір зареєструвати шлюб з іншою жінкою. Відповідач в окремо поданій суду заяві повідомила про визнання позову. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 22.12.2025 р. відкрито провадження у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом, 23.11.2011 р. між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем. Подружжя батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач позов визнала. Правовідносини виникли між учасниками справи з сімейних відносин (розірвання шлюбу). Суд, дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачають, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є право особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року). Отже, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (відсутність спільних інтересів з дружиною, наявність різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння), дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотав про надання строку для примирення подружжя, не спростував обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти іншого висновку в даній справі. Щодо розподілу судових витрат. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (ч. 1 ст. 142 ЦПК України): у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн., на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved