Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

15 вересня 2025 року до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.08.2025 за підсудністю в порядку ст.31 ЦПК України надійшла на розгляд цивільна справа за позовом ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 3289933 від 11.09.2021 в розмірі 115 600,00 грн, понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. та витрат на надання правової допомоги в розмірі 25 000 грн. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 11.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №3289933 в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами договору, сума кредиту становить 20 000 грн, загальний строк, на який надається кредит, 30 днів з 11.09.2021 до 11.10.2021, проценти за користування кредитом 6 000 грн, які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши [PERSON] кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. 28.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі, за договором №3289933. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "Коллект Центр" відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі, за кредитним договором №3289933. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №3289933 від 11.09.2021 в розмірі 115 600,00 грн, понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн та витрати на надання правової допомоги в розмірі 25 000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №3289933 в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами договору, сума кредиту становить 20 000 грн, загальний строк, на який надається кредит, 30 днів з 11.09.2021 до 11.10.2021, проценти за користування кредитом 6 000 грн, які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с.50-54). Вказаний кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується п.6 Договору. 28 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №28-12/2021-72, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан» (а.с.58-62). На підтвердження оплати за договором факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021 року, позивачем надано Платіжне доручення №0316880000 від 30.12.2021 про перерахування відповідних коштів на рахунок ТОВ «Мілоан» (а.с.63). Згідно з Витягом з реєстру боржників до договору факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021, у ньому під №538 міститься вимога щодо [PERSON] відповідно до Договору №3289933 від 11.09.2021 року (а.с.70). Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором №3289933 від 11.09.2021. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "Коллект Центр" відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі, за кредитним договором №3289933 (а.с.39-41). Згідно з Витягом з реєстру боржників до договору №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у ньому під №3285 міститься вимога щодо [PERSON] відповідно до Договору №3289933 від 11.09.2021 року в розмірі 115 600,00 грн, яка складається з заборгованості: за тілом кредиту 20 000,00 грн, за відсотками 95 600,00 грн (а.с.57). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за кредитним договором №3289933 від 11.09.2021. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, суд вважає, що заборгованість за договором №3289933 від 11.09.2021 року в розмірі 115 600, 00 грн, яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 20 000,00 грн, за відсотками 95 600,00 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача до закінчення розгляду справи по суті було подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн, а саме, надано заявку на надання юридичної допомоги №130 від 01.07.2024, договір про надання правової допомоги № 01-07/24 від 01 липня 2024 року, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс. Згідно з витягом з Акту №12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025 року, вартість послуг із правової допомоги складає 25 000,00 грн (а.с.14,15,79-81). Враховуючи вищенаведене, а також відсутність заяви відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що із [PERSON] підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн. Щодо стягнення з відповідачана користь позивача судового збору, суд виходить з наступного. Оскільки позивач подав до суду документи в електронній формі з використанням підсистеми «Електронний суд», та сплатив судовий збір, який розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 визначеного частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 2422 грн 40 коп, тому на користь позивача з відповідачки підлягає до стягнення судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved