Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.08.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1430-3927, відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб у сумі 5500 грн. на строк 365 днів. На виконання вимог Закону України «Про електронну комерцію» [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання та надав кредитні кошти на визначених договором умовах. 08.08.2024 між між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту було укладено додаткову угоду до укладеного електронного договіру про відкриття кредитної лінії №1430-3927, яким надано додаткові кошти вв розмірі 1500, 00 грн. Відповідачка порушила умови кредитного договору та не повернула кредит в повному обсязі та не виконала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 39971,75 грн., яка складається із 7000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 31921.75 грн. простроченої заборгованості за нарахованими відсотками. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість, а також суму сплаченого судового збору. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 4971,75 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 35000,00 гривень. Таким чином, з боку відповідача має місце порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом. Зважаючи на викладене, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитним договором в сумі 35000,00 гривень, а також судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином , тому за згоди позивача суд ухвалив розгляд проводити в порядку заочного провадження. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.08.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1430-3927, який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови надання кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальникові на умовах, передбачених Договором, грошові кошти (Кредит) у сумі 5500,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування Кредитом. Відповідно до умов Кредитного договору сума кредиту - 5500 грн., строк кредитування - 365 днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, базовий період -9 днів; знижена % ставка - 1,50 % в день, стандартна % ставка - 1,50 % в день протягом перших 180 календарних дні, 1,18 % за коден день починаючи з 181 дня і до закінчення строку дії договору (а.с. 12-22) 08.08.2024 між між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту було укладено додаткову угоду до укладеного електронного договору про відкриття кредитної лінії №1430-3927, яким надано додаткові кошти в розмірі 1500, 00 грн. (а.с.36 зв.ст.-38). Видача кредитних коштів в сумі 6100 грн. відповідачці [PERSON] згідно кредитного договору №1430-3927 від 07.08.2025, та від 08.08.2024 підтверджена довідкою кредитодавця та листом АТ КБ «ПриватБанк»(а.с.41, 33-35) Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідачка використала кредитні кошти, однак, умов договору не виконала і не погасила борг. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15.07.2025 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі договору про відкриття кредитної лінії, становлять 39971,75 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 7000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 31921,75 грн.(а.с.42-43). Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 4971,75 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 35000,00 гривень. Таким чином, з боку відповідачки має місце порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом. Зважаючи на викладене, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитним договором в сумі 30500,00 гривень, а також судового збору в розмірі 2422,40 гривень. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі №732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало належні і допустимі докази укладення із [PERSON] кредитного договору №1430-3927 від 07.08.2024, та додаткової угоди від 08.08.2024 року та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 7000 грн. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачкою, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за кредитним договором №1430-3927 від 07.08.2024 становить 35000,00 грн. Дана сума складається з простроченої заборгованості за кредитом - 7000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 28000,00 грн. Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачкою не погашена, тому сума боргу за договором - 35000,00 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідачка вимоги визнала. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Outcome: approved