Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

У вересні 2025 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № С-001-313915-24-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 04.06.2024 в сумі 93 680,93 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.06.2024 згідно з умовами укладеного в електронному вигляді договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк», банк) та відповідачем [PERSON] підписано угоду № С-001-313915-24-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування кредитом становить 72% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних) за допомогою БПК, яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди (12 місяців). Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії угоди 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлений у розмірі 200000,00 грн, ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 35000 грн. Позивач свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, порушив умови внесення обов`язкових платежів, останній платіж/зарахування здійснив (поповнено поточний рахунок) 07.12.2024, внаслідок чого станом на 17.07.2025 утворилася заборгованість у розмірі 93680,93 грн, з яких: 63350,36 грн прострочений борг, 30330,57 грн - прострочені відсотки. Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача 93680,93 гривень кредитної заборгованості і 3028 гривень судового збору. 12.09.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 2 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав. Вказав на відсутність заборгованості, оскільки загальна сума поповнень за рахунок власних коштів перевищує суму усіх витрат. Надав суду власний контррозрахунок. Аналогічні доводи наведені відповідачем у письмових поясненнях від 18.11.2025 (а.с.49). Ухвалою від 24.11.2025 суд витребував у позивача обґрунтований розрахунок заборгованості за договором про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки № С-001-313915-24-980 від 04.06.2024. Ухвала суду виконана позивачем 05.12.2025. В судове засідання 12.01.2025 представник позивача не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Ніколаєв Л.Ф. у задоволенні позову просив відмовити, вважає, що позивач неправомірно збільшив розмір заборгованості за рахунок нарахування процентів на проценти. Згідно з власними розрахунками відповідач витратив 37601,47 гривень кредитних коштів, вніс платежів на суму 39115,00 гривень, що перевищує суму витрат відповідно на 1513,53 гривень. Дослідивши письмові докази, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Датою ухвалення рішення є 22.01.2026. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 04.06.2024 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки № С-001-313915-24-980, яка разом з Тарифами є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі ДКБОФО, Угода) (а.с. 23). Відповідно до пункту 2 Угоди, банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту CB WHITE+рахунок із оформленням банківської платіжної картки із підключенням до сервісу «SMS-Банкінг». Згідно із п. 3 Угоди банк надає клієнту кредитні кошти на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії до рахунку та здійснює платежі клієнта з рахунку (у тому числі ініційовані клієнтом за допомогою БПК) на умовах повернення, строковості та платності, а саме: - Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн зі строком 12 місяців, з можливістю автоматичної пролонгації (п.3.1); - Розмір кредитної лінії у дату укладення Угоди, становить 35000,00 грн та може бути змінений в межах максимального розміру за ініціативою банку або клієнта з дотриманням вимог ДКБОФО (п.3.2); - Процентна ставка за користування кредитом становить 72% річних, є фіксованою протягом усього строку дії Угоди. Проценти нараховуються за методом «факт-факт» на суму заборгованості (з дня фактичного списання суми операції з рахунку), яка сформована станом на кінець кожного календарного дня та виставляються до сплати в останній робочий день поточного розрахункового періоду. Нарахування процентів припиняється з настанням терміну повернення заборгованості за кредитною лінією (п.3.3.1). - Процентна ставка за прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту після завершення строку кредитування 72% річних (п.3.3.2); - Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних (п.3.3.3); - Пільгова процентна ставка становить 0,01% річних протягом пільгового періоду на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу. Пільговий період триває з дня першої операції, яка відповідає умовам застосування пільгової процентної ставки, до дня повного погашення всієї заборгованості, але не більше 33 днів. Якщо вся сума заборгованості за Кредитною лінією не погашена до кінця дії Пільгового періоду, здійснюється перерахування процентів за фіксованою процентною ставкою, що передбачена цією Угодою на суму операцій, на які поширюється процентна ставка (п.3.3.4). Повернення кредиту здійснюється шляхом готівкового або безготівкового поповнення рахунку не пізніше останнього робочого дня платіжного періоду у розмірі не меншому обов`язкового мінімального платежу, розмір якого становить 7% від суми заборгованості станом на розрахунковий день (п.п. 3.5, 3.6). Детальна інформація про умови кредитування відображена у Паспорті споживчого кредиту «CB WHITE + INS» Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартна форма), який підписаний відповідачем того ж дня, що й Угода (а.с. 27). Зміст Паспорта споживчого кредиту узгоджується зі змістом Угоди. Факт отримання відповідачем кредитних коштів, їх використання підтверджується випискою по рахунку відповідача. З цієї виписки вбачається, що позичальник активно користувався кредитними коштами, вносив платежі на повернення кредиту, останнє поповнення здійснене відповідачем 07.12.2024 в сумі 661,37 грн (а.с. 28-30, 71-72). Згідно з наданою позивачем довідкою-розрахунком на 07.07.2025 загальна сума заборгованості становить 93680,93 грн, яка складається з: 63350,36 грн простроченого боргу; 30330,57 грн прострочених процентів (а.с. 31). 04.06.2025 представник АТ «Ідея банк» звернувся до відповідача із вимогою про усунення порушень кредитних зобов`язань, проте дана вимога залишилась без виконання з боку відповідача (а.с. 32). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Суд встановив, що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства. Відповідач, підписавши з АТ «Ідея Банк» Угоду № С-001-313915-24-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, акцептував публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО АТ «Ідея Банк», скористався кредитними коштами, які перераховані на його рахунокта вносив платежі на їх повернення. Відтак, Договір разом з письмовою Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки є Договором приєднання, у розумінні приписів статті 634 ЦК України. Враховуючи, що сторони досягли згоди за істотними умовами Кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування, який є змішаним договором відкриття рахунку та кредитування. Статтею 1066 ЦК передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (стаття 1067 ЦК). Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 1069 ЦК). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Звертаючи із позовом в суд, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 93680,93 грн. Стороною відповідача такий розмір заборгованості заперечується. Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК). За приписамичастини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. На виконання ухвали від 24.11.2025 позивач надав суду детальний обґрунтований розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором, в якому відображені дати і суми використаних відповідачем кредитних коштів та здійснені ним поповнення рахунку, їх зарахування в рахунок погашення основного боргу та процентів по договору, а також виписку по рахунку відповідача. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5. Верховний Суду у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18, від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц, від 17.12.2020 у справі №278/2177/15-ц, від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц, від 07.12.2022 у справі №298/825/15-ц, зазначив, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. З виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, який перевірений судом під час дослідження, вбачається що відповідач використав кошти кредитної лінії у період з 11.06.2024 до 31.10.2024 в розмірі 93946,97 грн. Витратні операції відображені позивачем рожевим кольором, поповнення рахунку жовтим (а.с.71-72) і повністю узгоджуються з поданим розрахунком (а.с.67-70). Відповідно до умов Договору проценти нараховані за ставкою 0,01% у пільговий період, та в подальшому за ставкою 72% річних. Розмір процентів, відповідає приписам статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, відповідно до якого максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Цим розрахунком підтверджено, що відповідач протягом дії кредитного договору 5 разів переказував кошти на картковий рахунок та один раз поповнив рахунок готівкою у загальному розмірі 39776,37 грн (а.с. 74). Відповідно до умов Договору позивач 9180,26 гривень зарахував на погашення відсотків, що відображено у детальному розрахунку у стовпці G+K+T; решту коштів в розмірі 30596,11 гривень (39776,37 9180,26) зарахував на погашення тіла кредиту. Відповідно залишок простроченого боргу становить 63350,86 гривень (93946,97 30596,11), залишок процентів становить 30330,57 гривень, який обчислений таким чином: сума нарахованих процентів (стовпці F+J) 9180,26 (погашені відсотки). Таким чином, заявлений до стягнення розмір кредитної заборгованості визначений позивачем відповідно до умов Договору та підтверджений належними доказами. Суд відхиляє доводи сторони відповідача про подвійне нарахування процентів, оскільки проведені судом математичні розрахунки витрат по рахунку відповідають даним, наведеним у виписці. Відповідач витратив 93946,47 гривень. Ця заборгованість є основним боргом, до якого проценти не включені. Проценти обраховані окремою графою і становили 39510,83 гривні. Заявлена сума заборгованості визначена позивачем з урахуванням проведених відповідачем проплат (на тіло кредиту зараховано 30596,11 гривень, на проценти 9180,26 гривень). Наданий відповідачем контррозрахунок не враховує всіх витрат відповідача, є помилковим. Крім того, відповідач не спростував правильність розрахунку, клопотань про призначення судової економічної експертизи не заявляв. Відповідно до статті 12 ЦПК України основними цивільного судочинства є змагальність кожної сторони. Також суд вважає безпідставними посилання сторони відповідача на введення в оману та несправедливість умов кредитування, адже відповідальність за моніторинг умов та стану рахунку покладається на клієнта, особливо з огляду на підписану ним угоду про відкриття кредитної лінії. Сукупність досліджених судом доказів є достатньою для висновку про підставність і обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення в повному обсязі. Щодо судових витрат. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved