Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] , подана представником позивача адвокатом Августовою М.В. про розірвання шлюбу із відповідачем [PERSON] , зареєстрованого 11.02.2020 року, актовий запис № 46 у Центральному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро). В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що 11.02.2020 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у Центральному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складений актовий запис 46. Від шлюбу подружжя має спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] .Сімейне життя не склалось, оскільки подружжя має різні погляди на життя, відсутні взаємні інтереси. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені. Позивач наполягала на розірванні шлюбу. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 08.10.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлені своєчасно і належним чином, представником позивача надано заяву з проханням розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином, причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд за згодою позивача розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] , складеним Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зареєстровано шлюб 11.02.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , про що складений актовий запис № 46. Від даного шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження, виданого Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)21.05.2020 року, актовий запис 360. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Положеннями ст. 24 Сімейного Кодексу України, передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 Сімейного Кодексу України Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки припинені та не можуть бути збережені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved