Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності їй заповіту складеного [PERSON] [INFO] , посвідченого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1-321. В обґрунтування заяви зазначила, що 16 квітня 2025 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений Другою Херсонською державною нотаріальною конторою, яким заповіла належну їй на праві приватної власності квартиру заявниці. [PERSON] померла [INFO] . При зверненні до нотаріальної контори з`ясувалось, що у заповіті не вірно зазначено її прізвище, що унеможливлює прийняття нею спадщини за заповітом та вона змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судовий розгляд. Заявницею подано заяву про розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 16 квітня 2025 року [PERSON] складено заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, що належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт посвідчено Другою державною нотаріальною конторою, зареєстровано у реєстрі за №1-328. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.09.2025 року. За довідкою №1473/02-14 від 17.10.2025 року Другої Херсонської державної нотаріальної контори 23.09.2025 року [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] (спадкова справа №310/2025). Заповіт, на який посилається заявник у своїй заяві про прийняття спадщини складено померлою на особу з іншим прізвищем, рекомендовано звернутися до суду. Як вбачається з паспорту громадянина України, що виданий 02.02.2001 р прізвищем, ім`ям та по-батькові заявниці є [PERSON] , дата народження [INFO] . За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу. Факт, належності правовстановлюючого документу встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що заповіт складений [PERSON] 16 квітня 2025 року, посвідчений Другою Херсонською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1-321 належить заявниці [PERSON] , зазначене досліджене в судовому засіданні доказами, а різниця у написанні ім`я пов`язана з невірним перекладом. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки в разі встановлення такого факту вона матиме змогу прийняти спадщину. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. Рішення в повному обсязі складено 27 січня 2026 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved