Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Радченко М.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Вимоги мотивовані тим, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2025 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 01.09.2025 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 30 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального становища сторін. Загалом розмір утримуваних з нього аліментів складає 1/2 частину його заробітку, що перевищує встановлену законом частку у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку на двох дітей. При цьому на даний час відповідачка отримує найвищий розмір аліментів на утримання дитини, передбачений законодавством, в сумі 31960 грн щомісяця. За наведених обставин, просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням суду від 24.07.2025 року по справі №688/2928/25 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини заробітку щомісячно. Позивач [PERSON] , про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому порядку, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позову. З аналогічною заявою до суду звернулась представник позивача [PERSON] . Позиція відповідачів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 26.11.2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом про зменшення розміру аліментів. 27.11.2025 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, призначив в справі підготовче засідання на 22.12.2025. 22.12.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 13.01.2026, яке відкладено на 26.01.2026 року у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачкою судової повістки. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Суд встановив, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2025 року, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. 01.09.2025 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області виніс рішення, яким стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 30 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Застосовані норми права. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Аналіз змісту ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива за обов`язкової сукупності таких обставин. По-перше, відбулася зміна матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан (зменшився його дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів, погіршення здоров`я тощо), або змінився сімейний стан (одруження, народження дітей, поява інших утриманців тощо). По-друге, такі зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними, постійними та регулярними. По-третє, вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені ст. 182 СК України щодо наявності утриманців тощо, які необхідні для визначення розміру аліментів. З аналізу цих правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтовуючи вимоги про зменшення розміру аліментів, представник позивача вказує, що з нього стягують частину його доходів, а розмір аліментів на двох дітей не може перевищувати 1/3 частини доходів боржника. Суд встановив, що з позивача стягуються аліменти на утримання дітей від різних шлюбів, а саме на користь [PERSON] за рішенням суду від 24.07.2025 року та на користь [PERSON] за рішенням суду від 01.09.2025 року. Під час постановлення рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] , суд врахував, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] в розмірі частини його заробітку, та стягнув на користь [PERSON] аліменти у такому ж розмірі. Звертаючись до суду, представник позивача не надала суду будь-яких доказів того, що матеріальний стан відповідача погіршився, порівняно із майновим станом на час ухвалення рішення про стягнення аліментів від 01.09.2025 року, що стало б підставою для зменшення розміру аліментів. Також суд звертає увагу на те що, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини, порівняно з іншими. За наведених обставин, суд вважає, що розмір стягнутих аліментів на двох дітей відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища боржника з моменту винесення відповідних рішень суду про стягнення аліментів, не буде спрямоване на належне забезпечення доньки [PERSON] та буде суперечити її інтересам. З цих же підстав суд не приймає визнання позову відповідачкою [PERSON] щодо зменшення розміру аліментів на утримання дитини, оскільки таке визнання позову без доказів обґрунтованості позовних вимог, суперечитиме інтересам неповнолітньої доньки [PERSON] . Суд зазначає, що недоведеність, необґрунтованість позову є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач [PERSON] спроможний виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі та цей розмір не підлягає зменшенню Розподіл судових витрат. Згідно ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову повністю, судовий збір, сплачений при зверненні до суду покладається на позивача.

Outcome: dismissed