Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] 13.05.2021 року звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати розірваним контракт №010720 від 01.07.2020 року укладений між ним та ТОВ «Виробничо Науково Інженерним Підприємством «ТІЗ-Карбонгаз», стягнути з ТОВ «Виробничо Науково Інженерним Підприємством «ТІЗ-Карбонгаз» на свою користь штрафні санкції в розмірі 252407,76 грн. В обґрунтування позову вказав, що 01.07.2020 року між ним та ТОВ «Виробничо Науково Інженерним Підприємством «ТІЗ-Карбонгаз» було укладено контракт №010720, за умовами якого останнім взято на себе зобов`язання поставити йому товар, а саме газифікатор на 6 балонів з рампою згідно специфікацією від 01.07.2020 р., підписаною сторонами. Вартість товару та сума контракту 2950 Євро, встановлюється в еквіваленті національної валюти України за курсом НБУ на дату продажу. В порушення укладеного договору, ТОВ «Виробничо Науково Інженерним Підприємством «ТІЗ-Карбонгаз» станом на дату подання позову умови контракту не виконуються, а саме не постановлено передбачений умовами товар в обумовленому порядку. 12.01.2021 року ним направлено на адресу ТОВ «Виробничо Науково Інженерного Підприємства «ТІЗ-Карбонгаз» претензію щодо необхідності виконання умов контракту, однак жодної відповіді він не отримав. 07.04.2021 року повторно ним надіслано претензію. Оскільки ТОВ «Виробничо Науково Інженерне Підприємство «ТІЗ-Карбонгаз» всіляко ухиляється від виконання зобов`язань, він змушений звернутись до суду з позовом. 22.06.2021 року представником ТОВ «Виробничо Науково Інженерного Підприємства «ТІЗ-Карбонгаз» подано відзив на позов, у якому вказано, що Товариством не укладалось з позивачем контракт №010720 від 01.07.2020 р. Підпис у наданому позивачем договорі вчинений не директором, яким є [PERSON] , а іншою особою. ТОВ «Виробничо Науково Інженерним Підприємством «ТІЗ-Карбонгаз» не виявляло свою волю до укладення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Просили відмовити у задоволенні позову та стягнути судові витрати. Разом з відзивом подане клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та витребування у позивача оригінал контракту №010720 від 01.07.2020 року та оригінал специфікації від 01.07.2020 р.; клопотання про проведення судово-технічної експертизи документів. 01.07.2021 року позивачем подано відповідь на відзив, у якій просив відзив відхилити за необґрунтованість, клопотання про призначення експертиз відхилити, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Звертав увагу, що спірний контракт укладено сторонами на відстані, позивач не мав можливості проконтролювати хто укладав контракт, який містить печатку підприємства. З огляду на висновки Верховного Суду у постанові від 23.07.2019 р. по справі № 918/780/18, враховуючи, що відповідачем не доведено протиправність використання печатки підприємства на контракті, відсутні підстави вважати, що вона використовувалася проти волі відповідача. Внутрішній договір підприємства щодо підписів на кожній сторінці договорів не заслуговує на увагу, оскільки складання це технічне виготовлення, а укладення це фактичне підписання, відсутні відомості, що документ існував та позивач з ним ознайомлений, саме відповідач складав документи та направляв їх на адресу позивача. 20.07.2021р. надійшли заперечення щодо відповіді на відзив, в яких сторона відповідача наполягала на тому, що жодних перемов з укладення контракту з підприємством не велося, відповідач не укладав вказаного контракту. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.07.2021 року витребувано у [PERSON] оригінали контракту № 010720 від 01.07.2020 року та оригінал специфікації від 01 липня 2020 року; у призначенні судової почеркознавчої та судової технічної експертиз та допиту директора ТОВ «Виробничо Наукове Інженерне Підприємство «ТІЗ-КАБОНГАЗ» відмовлено через передчасність заявлених клопотань, в підготовчому засіданні оголошено перерву. 20.07.2021 року представником ТОВ «Виробничо Науково Інженерним Підприємством «ТІЗ-Карбонгаз» подано заперечення на відповідь на відзив, у яких просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою підготовчого засідання від 06.07.2021 р. витребувано у позивача оригінали контракту та специфікації; в задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи відмовлено через передчасність, в підготовчому засіданні оголошено перерву. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.08.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.11.2021 року розгляд справи відкладено. В судовому засіданні 16.02.2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник ТОВ «Виробничо Науково Інженерного Підприємства «ТІЗ-Карбонгаз» позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Судом оглянуто оригінал екземпляру контакту № 010720 від 01.07.2020 та специфікації до нього, який відповідає копії в матеріалах справи, про що головуючим зроблено відповідні засвідчувальні написи. В судовому засіданні представнику відповідача роз`яснено, що судом було відмовлено у допиті в якості свідка директора товариства, оскільки таке клопотання, вона як представник відповідача повинна заявити особисто. В судовому засіданні оголошена перерва до 11.03.2022 за клопотанням представника відповідача адвоката Сендега Т.Р. для явки в судове засідання директора товариства [PERSON] , якщо вона бажає бути допитаною в якості свідка. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. В судовому засіданні, призначеному на 17.04.2024 оголошена перерва через неявку сторони відповідача. 03.06.2024 від представника відповідача адвоката Сендега Т.Р. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через його зайнятість в іншому процесі, наполягав на тому, щоби розгляд справи у його відсутність не проводився. В судовому засіданні 03.06.2024 задоволено клопотання сторони відповідача, в судовому засіданні оголошена перерва до 11.07.2024. 06.06.2024 від адвоката Сендега Т.Р. надійшла заява щодо припинення його повноважень через розірвання договору про надання правової договору по правову допомогу, яке містило відомості про зміну назви відповідача. 12.07.2024 від позивача Немировського О.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. 22.07.2024 від позивача надійшло клопотання про актуалізацію даних відповідача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.07.2024 року замінено назву відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо Наукове Інженерне Підприємство «ТІЗ-КАРБОГАЗ» та вирішено вважати відповідачем по справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремпостачзахід», розгляд справи відкладено. Позивач в судове засідання не прибув, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність. Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 01.07.2020 року між [PERSON] (покупець) та ТОВ «Виробничо Науково Інженерним Підприємством «ТІЗ-Карбонгаз» в особі директора Кузик Т.І. (продавець) було укладено контракт №010720, за умовами якого продавцем взято на себе зобов`язання продати, а покупцем прийняти та оплатити продукцію, найменування, асортимент та кількість якої визначені у специфікації на кожну поставку в порядку та на умовах, визначених цим контрактом. Ціна товару визначена контрактом 2950 євро в еквіваленті в національній валюті на дату продажу. Ціни за одиницю товару визначаються, виходячи із специфікації на поставку. Специфікація відправляється покупцю поштою, містить підписи уповноваженого представника та печатку продавця. Відповідно до специфікації від 01.07.2020 товаром є Газифікатор на 6 балонів з рампою вартістю 2950 Євро, встановлюється в еквіваленті національної валюти України за курсом НБУ на дату продажу. Специфікація підписана покупцем [PERSON] та директором ТОВ «ВНІП «Тіз-Карбонгаз» Кузик Т.І. Оплата здійснюється не пізніше наступного дня після отримання покупцем товару (п.5.1 контракту). Поставка здійснюється не пізніше 45 календарних днів з дати укладення даного договору (п.3.2 контракту). В порушення укладеного договору, ТОВ «Виробничо Науково Інженерним Підприємством «ТІЗ-Карбонгаз» умови контракту не виконуються, а саме не постановлено передбачений умовами товар в обумовленому порядку. За п.6.1 Контракту через порушення продавцем строків поставки товару штрафні санкції розраховуються в розмірі 1 % від вартості не поставленого в строк товару за кожний день прострочки. Строк дії контракту до 31.12.2022 р. (п. 10.5). 12.01.2021 року позивачем [PERSON] направлено на адресу ТОВ «Виробничо Науково Інженерного Підприємства «ТІЗ-Карбонгаз» претензію, що вбачається з опису цінного листа та фіскальних чеків та квитанції. 07.04.2021 року [PERSON] надіслано на адресу ТОВ «Виробничо Науково Інженерного Підприємства «ТІЗ-Карбонгаз» претензію щодо невиконання умов контракту та відшкодування штрафних санкцій, що підтверджено документами Укрпошти, кореспонденція повернута позивачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відправка здійснена за адресою, вказаною в контракті як юридична адреса підприємства. IV. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина 3 статті 12 ЦПК України). Згідно з пунктом першим частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частини перша та друга статті 712 ЦК України). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України). Отже, суб`єктом підприємницької діяльності за договором поставки має бути продавець (постачальник). Вимоги наявності такого статусу для покупця немає. Покупець має право використовувати товар, отриманий за договором поставки, у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Щодо доводів сторони відповідача про неукладеність договору. В судовому засіданні не встановлено вчиненнях будь-яких дій, які б свідчили про укладення сторонами контракту № 010720 від 01.07.2020. Сторона позивача в судових засіданнях та у процесуальних документах не заперечували проти доводів сторони відповідача, що контракт підписаний іншою особою ніж директор [PERSON] , тому вважали проведення почеркознавчої експертизи недоцільним, наполягали на тому, що наявність печатки відповідача на контракті свідчить про схвалення договору. З вказаними доводами суд не погоджується, оскільки дійсність або недійсність договору не пов`язується з наявністю чи відсутністю на договорі печатки юридичної особи (частина третьої статті 58-1 ГК України, яка була дійсною на час вказаний у контракті від 01.07.2020). Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про волевиявлення відповідача на укладення контракту, досягли згоди з усіх істотних умов договору, доказів обміну листами (оферта-акцепт), або фактичними діями: початком виконання робіт, здійсненням оплати, прийняттям товару суду не надано. Наявність на контракті та специфікації лише однієї печатки зовні схожою з печаткою підприємства не є належним доказом, оскільки виготовлення, продаж та/або придбання печаток здійснюється без одержання будь-яких документів дозвільного характеру. В даному випадку належним доказом укладення договору є його підписання уповноваженою особою Кузик Т.І., але позивачем фактично визнано, що контракт підписаний іншою особою. У цивільному процесі України діє принцип змагальності, де перевага надається не кількості, а якості, достовірності та переконливості доказів. Суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, застосовуючи стандарт «вірогідності доказів», за яким рішення приймається на користь сторони, чиї аргументи є більш переконливими. Жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, за відсутності доказів підписання контракту уповноваженою особою відповідача, доказів обміну листами (оферта-акцепт), або фактичними діями: початком виконання робіт, здійсненням оплати, прийняттям товару, суд дійшов висновку про неукладеність контракту № 010720 від 01.07.2020 та специфікації до нього, відповідно вимоги щодо розірвання неукладеного договору та стягнення штрафних санкцій задоволенню не підлягають. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 26 січня 2026 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed