Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

16.12.2025 року представник позивачки [PERSON] адвокат Естінко Т.Е., через систему Електронний суд, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 28.10.1995 року позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області (актовий запис №196 від 28.10.1995 р.). Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між [PERSON] та [PERSON] взаєморозуміння і довіри. Спільне життя позивача з відповідачем у шлюбі не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Наслідки постійних суперечок і сімейних негараздів негативно відображаються на можливості спільного проживання. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Спір про поділ майна відсутній. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] адвокат Естінко Т.Е. через систему Електронний суд подала заяву згідно якої просила справу за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу розглянути за відсутністю Позивача та представника Позивача. Позовні вимоги підтримують повністю та просить задоволити. Проти прийняття заочного рішенння не заперечує. Строк для примирення просить не надавати. Відповідач подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати бе його участі. Вимоги позову визнає. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.10.1995 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб повторне [NUMBER] від 28.03.2007 року (а.с. 4). Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя. Одруження виявилось невдалим, шлюб носить формальний характер. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді наміри розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим даний позов підлягає задоволенню. Позивачка питання розподілу судових витрат позивачка не ставила. На підставі наведеного,

Outcome: approved