Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державний нотаріус Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Утинська Зоряна Зеновіївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . 20 червня 2025 року [PERSON] звернулася до Першої Тернопільської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] та інше майно, яке успадковується за законом, після своєї матері [PERSON] , однак державним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до матеріалів спадкової справи на момент смерті спадкодавець та [PERSON] були зареєстровані за різними адресами та спадкоємець не подала заяви про прийняття спадщини у шестимісячний термін та документів, які б підтверджували спільне проживання з померлою. Позивач вказує, що причина пропущення нею строку для прийняття спадщини є поважною, оскільки вона зумовлена об`єктивними обставинами. Так, [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, загального захворювання, вона на сидячому кріслі каталці, маломобільна, пересувається за допомогою візка, самостійно не встає та не ходить, самостійно не спроможна вийти за межі своєї квартири. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, а саме через стан здоров`я позивач не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини у визначені законодавством строки. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та визначити їй додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті померлої [INFO] [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, однак подала відзив, в якому вказала, що при вирішенні даної справи покладається на думку суду та просить справу розглядати без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, будучи повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Правом на подання відзиву відповідач не скористалася та не подала заяву про розгляд справи без її участі. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд, встановив, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 07 вересня 2024 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1662. 20 червня 2025 року [PERSON] звернулася до Першої Тернопільської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після своєї матері [PERSON] . 20 червня 2025 року Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 464/2025. 20 жовтня 2025 року державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Утинською З.З. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відповідно до матеріалів спадкової справи на момент смерті спадкодавець та [PERSON] були зареєстровані за різними адресами та спадкоємець не подала заяви про прийняття спадщини у шестимісячний термін та документів, які б підтверджували спільне проживання з померлою, що стверджується постановою за Вих. № 1818/02-31 від 20.10.2025. Позивач вказує, що причина пропущення нею строку для прийняття спадщини є поважною, оскільки вона зумовлена об`єктивними обставинами, зокрема, [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, загального захворювання, про що свідчить посвідчення серії [NUMBER] , видане ГУ ПФУ в Тернопільській області. Відповідно до Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) № 7232 зазначено про загальний стан хворої [PERSON] , [INFO] , що вона на сидячому кріслі каталці, маломобільна, пересувається за допомогою візка, самостійно не встає та не ходить. Крім того, згідно із довідки Тернопільського міського територіального центру соціального обслуговування населення (надання соціальних послуг) ТМР від 14.10.2024 за № 20, [PERSON] , яка працює на посаді соціального працівника здійснює обслуговування за одинокою [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , підопічна самостійно не спроможна вийти за межі своєї квартири. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що строк пропуску прийняття спадщини є поважним, оскільки вона має інвалідність, проживає сама та їй допомагає соціальний працівник, відтак через ці обставини не могла вчасно подати заяву щодо прийняття спадщини, а тому, просить визначити їй додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] . Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні з`ясовано, що позивач не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини у визначені законодавством строки, оскільки за пів року втратила матір та сестру, як наслідок, в результаті такого невимовного стресу тяжко захворіла та набула психологічних розладів, що потребувало довготривалого лікування за кордоном. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Виходячи з зазначених положень закону, строк прийняття спадщини після померлої [PERSON] закінчився 03 березня 2025 року. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з роз`ясненнями, наданими в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позивач не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини у визначені законодавством строки через свій стан здоров`я, відтак є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно. Враховуючи, що строк прийняття звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд вважає можливим визначити їй додатковий строк у три місяці для подання такої заяви. За таких обставин, враховуючи надані у позові обґрунтування, суд вважає, що причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, з метою захисту прав та інтересів позивача по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті померлої [INFO] [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved