Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

13.06.2024 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 631893892 у розмірі 163857,66 грн та суму судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.11.2021 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії № 631893892. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти, за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав внаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить 163857,66 грн. 12 серпня 2022 року загальним зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Всупереч умовам договору позики та норм ст.ст. 509, 525, 526, 1054, 1049, 1048 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості станом на 17.07.2023 року у розмірі 163857,66 грн, з яких: 27915,32 грн - прострочене тіло кредиту, 655,54 грн - відсотки за користування кредитом, 135915,32 грн - тіло кредиту, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою від 18.06.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Рудницький Ю.І. до судового засідання не з`явився, 09.10.2024 року надав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення та проведення судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила справу слухати без її участі, позов визнала частково, оскільки згідно довідки № 54058-33,4 від 05.12.2025 року за період з 01.01.2024 по 30.11.2025 року за кредитним договором № 631893892 нею було сплачено 128774,39 грн. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.11.2021 року [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернувся до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», який розміщено на сайті банку www.alfabank.ua, архівна версія договору, яка була чинною на дату укладення сторонами угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною. За умовами публічної пропозиції банку на укладення цього договору, відповідач ініціював процес активації картки із використанням Інтернет-сервісу «My Alfa-bank» та отримав від банку ОТП пароль - аналог ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (комбінація цифр у вигляді смс-коду). Одночасно відповідач підписала довідку про ідентифікацію та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «4425», направленого їй 10.11.2021 року на номер телефону: [NUMBER], чим підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування, а також всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб позичальника та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для позичальника, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором. З паспорту споживчого кредиту, вбачається що, банк надав відповідачу кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: мета - на споживчі цілі, сума/ліміт кредиту - 128300,00 грн, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, строк кредитування - 12 з можливістю пролонгації дії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору, розрахунковий період дорівнює одному місяцю, процентна ставка - 39,59% річних. Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та договором, в т.ч. черговість погашення вимог банку, здійснюватимуться згідно умов договору, щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. У ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З положень ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За ст. 634 ЦК України договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Ч. 5 цієї статті передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст. 12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування»). Отже, між сторонами укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» з дотриманням приписів чинного законодавства України. Позивач взяті відповідно до угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, випустивши кредитну картку та надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач кредитну картку активував та активно користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що 30.11.2022 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку з кредитної карти. Всупереч умовам договору позики та норм ст.ст. 509, 525, 526, 1054, 1049, 1048 ЦК України відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 163857,66 грн, з яких: 27915,32 грн - прострочене тіло кредиту, 655,54 грн - відсотки за користування кредитом, 135915,32 грн - тіло кредиту, яку позивач просив стягнути з відповідача. Разом з тим, як вбачається з наданої відповідачем [PERSON] довідки АТ «Сенс Банк» вих. №54058-33.4 від 05.12.2025 року станом на 31.12.2023 року загальна заборгованість перед АТ «Сенс Банк» за кредитним договором № 631893892 становила 178056,45 грн, у тому числі заборгованість по «Моментальній розстрочці на карті» - 131728,86 грн. За період з 01.01.2024 року по 30.11.2025 року за кредитним договором № 631893892 були наступні нарахування: відсотки за прострочену заборгованість - 3450,70 грн; відсотки по «Моментальній розстрочці на карті» - 53137,91 грн. За період з 01.01.2024 року по 30.11.2025 року за кредитним договором № 631893892 було всього надходжень на суму 128774,39 грн. Станом на 30.11.2025 року загальна заборгованість перед АТ «Сенс Банк» за кредитним договором № 631893892 від 10.11.2021 року становить 106417,22 грн. та складається з заборгованість по «Моментальній розстрочці на карті» - 106417,22 грн. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процессуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачем частково сплачено суму заборгованості за кредитним договором про що надано відповідний доказ - складену позивачем довідку, суд вважає, що позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню на суму 106417,22 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial