Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позову обґрунтовані тим, що [PERSON] уклав наступні кредитні договори: -15.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» за № 1341989, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 6 000,00 грн; -15.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» за № 7375460, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 11 000,00 грн; -31.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» за № 48519-12/2023, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 2 800,00 грн. Разом з цим, [PERSON] уклав наступні договори позики: -01.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за № 76934281, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 16 000,00 грн; -02.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за № 4174955, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 9 000,00 грн; -07.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» за № 6587197, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 8 000,00 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договорами позики № 76934281 від 01.12.2023 та № 4174955 від 02.12.2023. 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 6587197 від 07.12.2023. 24.05.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 48519-12/2023 від 31.12.2023. 27.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27092024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7375460 від 15.12.2023. 14.10.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14102024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1341989 від 15.12.2023. З урахуванням наведеного вище, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за всіма договорами в загальному розмірі 223 460,01 грн та понесені судові витрати у вигляді судового збору. Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, через свого представника подав до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з тих підстав, що: копії договорів факторингу не містять відомостей щодо передачі права вимоги саме до відповідача; матеріали справи не містять доказів письмового повідомлення відповідача про відступлення права вимоги; згідно Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідачу, який є військовослужбовцем, не повинні нараховуватися проценти, пеня та інші фінансові зобов`язання за невиконання грошових зобов`язань; в позові зазначені лише загальні суми по всім 6 договорам, однак вони не деталізовані, не містять дат виникнення прострочки та періоду, за який нараховані проценти; відсутні докази перерахування коштів відповідачу; проценти, нараховані за всіма договорами, є в рази завищені у порівнянні з сумою за тілом кредиту. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у даній відповіді та позовній заяві. Додатково зазначив щодо факту укладання та підписання договору, що згідно умов договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника. Саме відповідач як позичальник коштів через свій особистий кабінет подавав заявки на отримання кредиту, тобто саме він був ініціатором. Кредитні договори є дійсними та ніким не оскарженими, відповідачем належним чином зобов`язання не виконані. Щодо відступлення права вимоги, то навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, він має право здійснювати погашення заборгованості первісному кредиторові. Позивачем долучені докази, отримані від первісного кредитора. Від представника позивача у відповіді на відзив зазначено про розгляд справи без участі їх представника, просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Від представника відповідача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача, визнають позовні вимоги лише в частині сум, нарахованих за тілом кредиту по кожному з договорів, нараховані проценти вважають безпідставними та необґрунтованими. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи наступне. [PERSON] уклав наступні кредитні договори: -15.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» за № 1341989, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 6 000,00 грн строком на 360 днів зі стандартною процентною ставкою 2,50% на день в межах строку кредиту (а.с. 11-15). Відповідачем також підписані паспорт споживчого кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 15-зворот 17). Згідно розрахунку заборгованості станом на 14.10.2024 (період з 15.12.2023 по 09.11.2024), заборгованість відповідача становить 51 000,00 грн, з яких 6 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 45 000,00 грн за процентами (а.с. 24). Така ж сума заборгованості вбачається і з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 14102024 від 14.10.2024 (а.с. 23). -15.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» за № 7375460, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 11 000,00 грн строком на 345 днів зі стандартною процентною ставкою 2,20% на день в межах строку кредиту (а.с. 30-36). Відповідачем також підписані паспорт споживчого кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 37-39). Згідно розрахунку заборгованості станом на 26.09.2024 (період з 15.12.2023 по 26.09.2024), заборгованість відповідача становить 45 274,00 грн, з яких 13 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 32 274,00 грн за процентами (а.с. 46-49). Така ж сума заборгованості вбачається і з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 (а.с. 44). -31.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» за № 48519-12/2023, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 2 800,00 грн строком на 120 днів з процентною ставкою 2,50% на день в межах строку кредиту (а.с. 99-101). Відповідачем також підписані паспорт споживчого кредиту та графік платежів (а.с. 102-103). Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.01.2025 (період з 24.05.2024 по 31.01.2025), заборгованість відповідача становить 11 200,00 грн, з яких 2 800,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 8 400,00 грн за процентами (а.с. 109). Така ж сума заборгованості вбачається і з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024 (а.с. 109). Разом з цим, [PERSON] уклав наступні договори позики: -01.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за № 76934281, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 16 000,00 грн строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою 2,50% на день (а.с. 55-56). Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.01.2025 (період з 11.04.2024 по 31.01.2025), заборгованість відповідача становить 55 600,00 грн, з яких 16 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 39 600,00 грн за процентами (а.с. 64). Така ж сума заборгованості вбачається і з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 63). -02.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за № 4174955, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 9 000,00 грн строком на 30 днів з базовою процентною ставкою за перший день 26,71% та з другого дня до дати повернення позики 3,00% річних (а.с. 65-67). Відповідачем також підписана таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 68). Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.01.2025 (період з 11.04.2024 по 31.01.2025), заборгованість відповідача становить 35 730,00 грн, з яких 9 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 26 730,00 грн за процентами (а.с. 71). Така ж сума заборгованості вбачається і з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 70). -07.12.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» за № 6587197, згідно умов якого він отримав кредит в сумі 8 000,00 грн строком на 80 днів з акційною процентною ставкою 1,86750% річних на день протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умов дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою згідно п. 3.1.1 Договору, базовою процентною ставкою 2,49000% на день протягом першого розрахункового періоду згідно п. 3.1.2 Договору, основної процентної ставки 3,0% річних протягом всього періоду строку позики, окрім першого розрахункового періоду (а.с. 77-81). Відповідачем також підписані паспорт позики та графік обов`язкових платежів (а.с. 83-86). Згідно розрахунку заборгованості станом на 15.05.2024 (період з 07.12.2023 по 25.02.2024), заборгованість відповідача становить 24 656,01 грн, з яких 8 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 16 656,01 грн за процентами (а.с. 94). Така ж сума заборгованості вбачається і з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11-01/2024 від 15.05.2024 (а.с. 93). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договорами позики № 76934281 від 01.12.2023 та № 4174955 від 02.12.2023 (а.с. 58-60). 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 6587197 від 07.12.2023 (а.с. 88-91). 24.05.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 48519-12/2023 від 31.12.2023 (а.с. 105-107). 27.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27092024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7375460 від 15.12.2023 (а.с. 40-42). 14.10.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14102024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1341989 від 15.12.2023 (а.с. 20-21а). Загальні норми. Приписами ч. 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства сторонами (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частин 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Разом з цим, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). В усіх договорах, що розглядаються в рамках даної справи, зазначено про те, що вони укладаються в електронній формі. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі Закон), електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У відповідності до ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону). Наведене знаходить своє підтвердження у постанові Верховного Суду по справі № 524/5556/19 від 12.01.2021. Підписавши кредитні договори та договори позики шляхом використання електронно-цифрового підпису, відповідач фактично погодився із запропонованими кредитодавцем умовами договорів, що свідчить про те, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, які вони повинні виконувати. З наведених доказів слідує, що відповідач здійснив відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення договорів. Жодні персональні дані відповідача не могли б бути відомі позивачу без укладення спірних договорів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору, зазначені договори недійсними не визнано. Отже, з врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладення всіх вищезгаданих договорів між відповідачем та первісними кредиторами, а також невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем. Щодо відступлення права вимоги. Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Судом в ході розгляду справи встановлені факти укладення договорів факторингів та переходу права вимоги від первісних кредиторів до позивача. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами. Щодо нарахування процентів суд зазначає наступне. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, окрім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 ЦК України та ст. 625 ЦК України. У постанові від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (ст. 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12). Вимог щодо нарахування процентів згідно ст. 625 ЦК України, у позові не заявлено. Таким чином, до розгляду підлягають проценти за користування кредитами в межах строку кредитування. Разом з цим, суд зазначає наступне. З долучених до відзиву доказів вбачається, що відповідач з 26.03.2024 перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , та що підтверджується копіями: довідки № 7753 від 14.10.2024, витягу з військового квитка (а.с. 170-171). 20.12.1991 введено в дію Закон України № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що є чинним і по теперішній час. Згідно ч. 15 ст. 14 цього Закону в редакції від 05.10.2023 (чинній на момент укладення всіх спірних договорів), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період в Україні діє з 2014 року, воєнний стан введено з 24.02.2022, що діє і станом на сьогодні. Таким чином, враховуючі вищевказані обставини, суд дійшов до висновку, що проценти за всіма договорами в загальній сумі 168 660,01 грн не підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, адже за чинним цивільним законодавством вони не повинні були нараховуватися. Отже, задоволенню в рамках даної справи підлягає сума в загальному розмірі 54 800,00 грн, що становить тіло за всіма кредитними договорами та договорами позики. Щодо судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволені частково, на 24,5%, відповідно, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 821,22 грн. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 629, 1049, 1054, 1082 ЦК України,

Outcome: partial