Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

у серпні 2025 року ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Кредитним договором № 316505067 від 31.10.2021 року в розмірі 24 762,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн і 7 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 31.10.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 316505067 у формі електронного документа з використанням електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора MNV625DF. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним Кредитним договором виконало та надало кошти в розмірі 6 000,00 грн, перерахувавши 31.01.2021 року вказану суму на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] . Разом з тим, [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача за спірним Кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». В подальшому, 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е, згідно з яким до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором № 316505067 від 31.10.2021 року, укладеним з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», ТОВ «ФК «Ейс» просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24 762,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 762,00 грн - заборгованість за відсотками. Ухвалою від 08.09.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін і витребувано в АТ «Ощадбанк» інформацію, що містить банківську таємницю щодо [PERSON] (а.с. 174-175). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 31.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 316505067 у формі електронного документа з використанням електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора MNV625DF, на підставі якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» здійснило перерахування грошових коштів відповідачу в сумі 6 000,00 грн, строком на 30 днів (дисконтний період)до 30.11.2021 року (п. п. 1.3., 1.7. Договору). За змістом п.п. 1.9., 1.9.1., 1.9.3. вказаного Договору визначено, що в період дисконтного періоду нарахування процентів здійснюється щоденно за ставкою 1,98 % від суми кредиту за кожний день користування. Нарахування процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду здійснюється в розмірі 2,10 % відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним. Згідно з п. п. 1.12., 1.12.1. цього Договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Відповідно до п. 1.12.2. вказаного Договору з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Згідно з п. 1.13. цього ж Договору проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9. або 1.12.2. Договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за Договором, та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником. Факт виконання ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» своїх зобов`язань за вказаним Кредитним договором, зокрема перерахування 31.10.2021 року грошових коштів у сумі 6 000,00 грн відповідачу на емітовану на його ім`я картку № [NUMBER] (№ [NUMBER] , IBANUA033226690000026209001636590) підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 316505067/23052025/Є від 23.05.2025 року та витребуваною судом на підставі ухвали від 08.09.2025 року з АТ «Ощадбанк» інформацією від 17.09.2025 року № 46/1211/119756/2025/БП, а також випискою по рахунках [PERSON] за період з 31.10.2021 по 05.11.2021 року та меморіальним ордером № 4682618411 від 02.11.2021 року. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118/01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. Відповідно до п. 1.3. цього Договору визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали низку додаткових угод: № 19 від 28.11.2019 року, № 26 від 31.12.2020 року, № 27 від 31.12.2021 року, № 31 від 31.12.2022 року, № 32 від 31.12.2023 року - якими продовжено до 31.12.2024 року строк дії Договору факторингу № 28/1118/01 від 28.11.2018 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 167 від 04.01.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] за вказаним Кредитним договором на загальну суму 15 822,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 6 000,00 грн та заборгованість за відсотками в розмірі 9 822,00 грн. 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 року до Договору факторингу № 23/0224-01від 23.02.2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24 762,00грн, з яких: 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 762,00 грн - заборгованість за відсотками. 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладений Договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною договору. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 08/07/25-Евід 08.07.2025 року до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 316505067 від 31.10.2021 року в сумі 24 762,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 762,00 грн - заборгованість за відсотками. Таким чином, суд вважає доведеним право вимоги позивача до відповідача за Кредитним договором № 316505067 від 31.10.2021 року. Надані суду докази суд вважає належними та допустимими. Згідно з випискою з особового рахунка за Кредитним договором № 316505067 від 31.10.2021 року за період з 08.07.2025 року по 31.07.2025 року сума заборгованості [PERSON] становить 24 762,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 762,00 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі Договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року за Кредитним договором № 316505067 від 31.10.2021 року на суму 6 000,00 грн (тіло кредиту). Крім того, в матеріалах справи наявні докази того, що картковий рахунок № [NUMBER] належить саме відповідачу та, що на його рахунок 31.10.2021 року надходили кошти від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі спірного Кредитного договору, а саме 6 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено вище, умовами Кредитного договору № 316505067 від 31.10.2021 року визначено, що строк його дії становить 30 днів (дисконтний період) і в цей період відповідачу нараховується проценти в розмірі 1,98 від суми кредиту за кожний день користування. Поряд із цим, п. 1.9.3. цього ж Договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду здійснюється в розмірі 2,10 % відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним. Пунктом п. п. 1.12. та 1.12.1. цього Договору сторони погодили продовження загального строку дії Договору за яким зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «Ейс» доведено надання ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відповідачу кредиту на підставі вказаного Кредитного договору, який своїх зобов`язань перед позивачем не виконав, у зв`язку із чим, позов про стягнення заборгованості в загальному розмірі 24 762,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 762,00 грн - заборгованість за відсотками, підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні в сумі 2 422,40 грн. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд вказує, що згідно з матеріалами справи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: Договір про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11.08.2025 року, Додаткову угоду № 25770710996від 11.08.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11.08.2025 року,Акт прийому-передачі наданих послуг від 22.08.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11.08.2025 року, в якому зазначений перелік наданих правових і юридичних послуг (складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту та клопотання про отримання інформації про зарахування кредитних коштів), всього затрачено 6 год, вартість послуг склала 7 000,00 грн. Відтак, враховуючи, що позивач підтвердив, понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved