Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.03.2024 року [PERSON] встановив на мобільний телефон додаток monobank, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Згідно з умовами договору, відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Умови надання банківських послуг, включаючи порядок погашення кредиту, визначені «Умовами і правилами обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank», а також Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що разом із Анкетою-заявою складають Договір про надання банківських послуг. Позивач стверджує, що виконав свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.03.2024 року у повному обсязі, а саме надав кредит, встановивши відповідачу на його поточний рахунок кредитний ліміт у розмірі 8000 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Натомість Відповідач, отримавши доступ до кредитних коштів через платіжну картку, не виконав своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту відповідно до умов договору. У результаті порушення Відповідачем умов договору станом на 04.06.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 23164,53 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 17901,19 грн., заборгованості за пенею у розмірі 3886,63 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 1376,71 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Позивач зазначає, що проінформував Відповідача про необхідність погашення заборгованості через повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак Відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості. У зв`язку з цим Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму заборгованості в розмірі 23164,53 грн. та відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.09.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі у судовому засіданні. Від відповідача на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою. У відповідності до?ст.128 ЦПК України?відповідача належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань, чи відзиву до суду відповідач не надав, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно?ч. 8 ст. 178 ЦПК України?у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно?ч.4 ст.223,?ч.1 ст.280 ЦПК України?вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі?ч. 2 ст. 247 ЦПК України?фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивачем у підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості надано до суду такі докази (документи): розрахунок заборгованості станом на 04.06.2025 року; копію Анкети-заяви позичальника; копію Запевнення позичальника; довідку про наявність рахунку; довідку про розмір встановленого кредитного ліміту; виписку про рух коштів по картці; витяг з «Тарифів Банку; витяг з «Умов обслуговування рахунків фізичної особи»; копію документу, що посвідчує особу Відповідача. Дослідивши зазначені докази, суд встановив, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі договору про надання банківських послуг, що був укладений між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] . На підтвердження того, що між банком і відповідачем було укладено договір про надання кредиту, позивачем надано в якості письмового доказу анкету-заяву до договору про надання банківських послуг про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу відкрито поточний банківський рахунок. Так, згідно з Умовами і Правилами АТ «Універсал Банк», Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Monobank» (Анкета-заява) це письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. Підписана сторонами Анкета-заява визначає, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank І UnivегsаlВаnк, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.uа/tегms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.uа/ratеs, складають Договір про надання банківських послуг (далі-Договір). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомлений та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Відповідач просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті у банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису або УЕП. Після укладання договору про надання банківських послуг відповідачу стала доступна можливість користуватись коштами АТ «Універсал Банк» в межах встановленого кредитного ліміту в розмірі 8000 грн. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 04.06.2025 року у відповідача утворилась заборгованість перед АТ «Універсал Банк» у розмірі 23164,53 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 17901,19 грн., заборгованості за пенею у розмірі 3886,63 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 1376,71 грн. Довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту за карткою № [NUMBER] станом на 04.06.2025 року встановлено кредитний ліміт, який надалі змінювався (зменшувався або збільшувався). Згідно довідки АТ "Універсал Банк" про наявність рахунку від 04.06.2025 року вбачається, що банком надав поточний рахунок відповідачу № [NUMBER] , картка Чорна, з терміном дії 05/28. На підтвердження факту надання відповідачу кредитних коштів позивач надав виписку з банківського рахунку відповідача, в якій відображений рух коштів. Із виписки за Договором про рух коштів за карткою відповідача вбачається, що в період з 16.03.2024 року 04.06.2025 року відповідач користувався картами банку: здійснював зняття готівки, сплату коштів за товари і послуги, переказ коштів зі своєї карти і отримання грошових переказів на неї тощо. Суд приймає вказану виписку як належний і допустимий доказ, отримання від позивача кредитних коштів відповідачем, здійснення кожної відображеної у ньому банківської операції, що відображає, зокрема: дату, призначення і розмір кожного платежу, його позитивне або від`ємне значення, місце здійснення платежу, номер картки за якою здійснювався кожен платіж, позитивний або від`ємний залишок коштів по картці після кожної операції тощо. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами банку, та допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. Доказів виконання кредитних зобов`язань чи заперечень щодо розміру кредитної заборгованості відповідачем надано не було. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Суд робить висновок, що між сторонами виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 16.03.2024 року Договору про надання банківських послуг. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] був повідомлений банком про умови кредитування, однак не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і тому позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний. За вказаних обставин позов підлягає задоволенню в частині заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 17901,19 грн. Щодо стягнення заборгованості за пенею у розмірі у 3886,63 грн., та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 1376,71 грн., суд зазначає наступне: Указом ПрезидентаУкраїни №64/2022від 24.02.2022на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. За змістом ч.2 ст.4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Суд враховує, що відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану",розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Подібний правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), постанові КЦС ВС від 21.01.2025 № 751/3052/23 (61-17991св23). Відтак суд відхиляє позовні вимоги позивача про стягнення з позичальника пені у розмірі 3886,63 грн., нарахованої кредитором за прострочення виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у погоджені строки, та вимоги щодо стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 1376,71 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, згідно?ст. 141 ЦПК України?з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з позовною заявою пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: 2339,99 гривень (3028/23164,53*17901,19).

Outcome: partial