Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

21.05.2024 позивачка подала до суду вказану позовну заяву. Просить суд збільшити розмір аліментів на утриманні дітей та стягувати із відповідача аліменти на утримання трьох дітей у розмірі по 4 тисячі грн. на кожну дитину щомісяця; позбавити відповідача батьківських прав щодо його трьох дітей. Позов обґрунтовано тим, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 10.03.2011 у Новоозернівській селищній раді м.Євпаторія, АРК, актовий запис №2. В шлюбі народили трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 19.07.2019 шлюб було розірвано. Позивачка у зв`язку із воєнними діями переїхала з дітьми в с.Онок Берегівського району Закарпатської області. З моменту переїзду (07.11.2022) відповідач жодного разу не вийшов на зв`язок з дітьми, не цікавився їх життям. Відповідач не бере участі у матеріальному утриманні дітей, не виконує батьківські обов`язки. Ухвалою суду від 19.06.2024 відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. 30.08.2024 Виноградівська міська рада Закарпатської області (Служба у справах дітей) подала Висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, село Терпіння Мелітопольського району Запорізької області є тимчасово окупованою територією. Позивач зазначила с.Терпіння адресою проживання відповідача. У зв`язку із тим, що інші засоби зв`язку із відповідачем суду невідомі, виклик відповідача здійснювався через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. Третьою особою без самостійних вимог на предмет спору є Терпінівська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області, користувач Електронного кабінету в ЕС. Ухвалою суду від 13.02.2025 підготовче провадження закрито. Справу призначено до судового розгляду. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача адвокат Молнар Т.І. подала письмову заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позов підтримала, просила задоволити. Відповідач, про виклик якого у судове засідання на судовий розгляд справи на офіційному веб-сайті Судової влади України розміщено оголошення, не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив не подано, клопотань не надходило. Представник третьої особи - Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області подала письмову заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Представник третьої особи - Виноградівської міської ради Закарпатської області подала письмову заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Подано Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Судовий розгляд справи в силу ст.ст.280-282 ЦПК України проведено на підставі наявних у справі доказів (заочний розгляд). Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, ознайомившись із змістом Висновку органу опіки та піклування при Виноградівській міській раді Закарпатської області, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, суд вирішив наступне. Суд встановив, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 10.03.2011 у Новоозернівській селищній раді м.Євпаторія, АРК, актовий запис №2. В шлюбі народили трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 19.07.2019 у справі №573/963/19 шлюб було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 20.08.2019, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень. Зі слів позивачки відповідач ніде не працював і відмовлявся матеріально забезпечувати дітей. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2023 у справі №299/6840/23 вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох дітей у розмірі по 3000 грн на кожну дитину щомісяця. Рішення набрало законної сили 21.12.2023. Цим рішенням суд встановив, що відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання дітей. 29.08.2024 орган опіки та піклування Виноградівська міська рада Закарпатської області дав Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, за змістом якого проведено дослідження сім`ї [PERSON] та встановлено, що батько у вихованні дітей участі не приймає, діти проживають разом із матір`ю, позивачкою у справі. За результатами обстеження умов проживання дітей разом із їх матір`ю [PERSON] , вивченням характеристики матері, умов виховання та навчання дітей, питання було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини. Комісія з питань захисту прав дитини Виноградівської міської ради Закарпатської області, розглянувши матеріали, зібрані Службою у справах дітей, дійшла висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка у зв`язку із воєнними діями переїхала з дітьми в с.Онок Берегівського району Закарпатської області. З моменту переїзду (07.11.2022) відповідач жодного разу не вийшов на зв`язок з дітьми, не цікавився їх життям. Відповідач не бере участі у матеріальному утриманні дітей, не виконує батьківські обов`язки. За змістом характеристик учнів Оноцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , - батько дітей живе окремо, не цікавиться навчанням дітей, участь у їх вихованні не бере.(а.с.70-72) Крім того, встановлено, що Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мельниковим О.А. від 21.11.2025 відкрито виконавче провадження №79603692 про примусове виконання Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2023 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання трьох дітей. Зі слів позивачки, відповідач взагалі не бере участі в утриманні дітей, не цікавиться їх життям, здоров`ям. Щодо вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2023 у справі №299/6840/23 вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох дітей у розмірі по 3000 грн на кожну дитину щомісяця. Рішення набрало законної сили 21.12.2023. Цим рішенням суд встановив, що відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання дітей. Підтверджено, що діти проживають разом із позивачкою, яка забезпечує та організовує їх життя, навчання, займається вихованням, піклується про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Крім того, встановлено що позивачка працює на швейній фабриці «Гроно». Суд констатує, що у сучасних умовах утримання дітей шкільного віку вимагає значних матеріальних витрат. У суду нема сумнівів у тому, що позивачка несе матеріальні витрати на утримання дітей і несе значно більші витрати на їх утримання, ніж половина прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць. Суду очевидно, що грошове утримання на рівні половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину щомісячно - це сума, яка не може навіть вкупі з рівноцінною матеріальною участю іншого з батьків забезпечити дитині рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дана обставина є загальновідомою, суд визнає її такою, що не потребує доведення. Це означає, що на даний час розмір аліментів, який присуджено Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2023 у справі №299/6840/23 із відповідача на утримання його трьох синів, - прямо суперечить правам та охоронюваним законом інтересам цих дітей. Аліменти на утримання дітей - є власністю дітей. Зі слів позивачки, відповідач взагалі не бере участі у матеріальному утриманні дітей. Правовідносини між сторонами врегульовані, зокрема, нормами СК України. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України, врегульовано питання зміни розміру аліментів: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, закон пов`язує можливість збільшення розміру аліментів із настанням певних обставин: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одержувача та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки витрати на матеріальне утримання дітей шкільного віку зростають із року в рік у зв`язку із постійним підвищенням цін на продукти харчування, медичні послуги, предмети щоденного вжитку, одяг, то суд визнає це обставиною, що є підставою для збільшення розміру аліментів. Тому позов в частині збільшення розміру аліментів на утримання дітей - слід задовольнити. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не має інформації про працевлаштування відповідача, про характер та розмір його активних доходів, наявність пасивних доходів, інформації про його стан здоров`я та наявність інших утриманців. При цьому, суд не сумнівається, що відповідач усвідомлює свій обов`язок та розуміє розмір витрат на матеріальне утримання дітей шкільного віку, витрат на піклування про їх здоров`я, фізичний та інтелектуальний розвиток. Тому, позов в частині розміру аліментів слід задовольнити: слід визначити аліменти у розмірі 4000 грн щомісячно на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд в першу чергу врахував права та інтереси дітей: аліменти є власністю дитини, а батьки - основним, якщо не єдиним, джерелом матеріального існування. Щодо вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження цілого ряду обставин, які в сукупності очевидно свідчать про те, що відповідач свідомо ухилився від батьківських обов`язків щодо своїх трьох синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Встановлені у цій справі фактичні обставини вказують на те, що відповідач не спілкується з дітьми, і не робив таких спроб, не виявляє жодного активного інтересу до життя дітей, не бере участі у їх матеріальному утриманні. При цьому, у даній справі не встановлено чи були у відповідача та чи є у нього зараз об`єктивні перешкоди для виконання батьківських обов`язків. Така поведінка відповідача є тривалою. Так, ознаки ухилення відповідача від батьківських обов`язків мали місце ще в 2019 році, про що свідчать обставини, встановленні Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 19.07.2019 у справі №573/963/19 про розірвання шлюбу за позовом [PERSON] до [PERSON] (суд встановив, що відповідач не працює та відмовляється від матеріального забезпечення дітей); а також Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2023 у справі №299/6840/23 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання його трьох синів (суд встановив, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дітей). Вирішуючи спір у даній частині суд враховує також Висновок органу опіки та піклування, який за результатами дослідження умов проживання сім`ї, вивчення характеристик дітей за місцем навчання, бесідою з матір`ю, дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його трьох синів. Тому, суд вирішив, що вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його трьох синів є обґрунтованою, підлягає задоволенню, та не суперечить інтересам дітей. Навпаки, оскільки доведено, що діти фактично тривалий час позбавлені батьківського піклування з боку батька, то позбавлення відповідача батьківських прав слугуватиме підставою для додаткового юридичного захисту їх законних інтересів. Позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей є необхідною мірою відповідальності за його тривале ухилення від виконання батьківських обов`язків. Отже, суд знаходить позовні вимоги в цілому обґрунтованими, є законні підстави для їх задоволення. Позов слід задовольнити у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову судові витрати, понесені позивачем, слід покласти на відповідача. Позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення аліментів, за яку звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. позивачка сплатила судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 1211,20 грн. Тому з відповідача на її користь слід стягнути 1211,20 грн судових витрат.

Outcome: approved