Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

07.08.2025 [PERSON] звернулася до суду із позовом до Бердичівської міської ради Житомирської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці із дня набрання рішенням законної сили. Стислий виклад доводів позову Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла тітка позивачки, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Заповіт [PERSON] не складала та спадкоємцем першої черги є син [PERSON] . Шестимісячний строк для прийняття спадщини сплинув 22.02.2023. Матір позивачки - рідна сестра спадкодавиці [PERSON] померла [INFO] . Позивачка відповідно до ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем до майна тітки за правом представлення. За правилами ч.2 ст. 1270 ЦК України спеціальний тримісячний строк для прийняття спадщини спадкоємцями наступних черг спливав 22.05.2023. 23.02.2023 о 14:34 позивачка, яка постійно проживає за кордоном у Федеративній Республіці Німеччина, звернулась з електронним листом на електронну адресу gc [INFO] ца, яка є електронною адресою для звернень як в Генеральне консульство в Мюнхені, так і в Генеральне консульство України у Франкфурті-на-Майні з тим, щоб їй роз`яснили порядок дій для подання заяви про прийняття спадщини через консульство; які потрібні документи і в які строки їх потрібно представити. 23.02.2023 о 15:08 позивач отримала електронну автоматичну відповідь з електронної адреси ge [INFO] Відповідно до цієї автоматичної відповіді позивач повідомлялася про те, що прийом в консульствах відбувається виключно за попереднім записом і що в електронній черзі на консульські послуги вже зареєстровано понад 8000 осіб. 13.03.2023 о 12:55 позивач направила електронний лист на електронну адресу Генерального консульства України gc_def@mfa.gov.ua, яким просила роз`яснити можливість дистанційного подання через консульство заяви про вступ у спадщину і які документи для цього потрібні. 14.03.2023 об 11:42 позивач отримала відповідь з електронної адреси [INFO] консула Генерального консульства України в Мюнхені Олексія Кравця , яким він повідомив, що у таких випадках у консульстві оформлюється нотаріальна заява зі згодою на прийняття спадщини. 27.03.2023 о 12:09 позивач направила електронний лист на електронну адресу Генерального консульства України gc_def@mfa.gov.ua, яким знову прохала роз`яснити порядок дій для подання заяви на вступ у спадщину через консульство, які документи потрібні і в які строки. 19.04.2023 о 13:07 позивач направила електронний лист на електронну адресу консула Олексія Кравця [INFO] , якою просила уточнювала, чи є необхідним оригінал свідоцтва про смерть, чи вистачить копії, чи потрібні документи, які підтверджують родинні відносини. 20.04.2023 о 17:41 позивач отримала відповідь консула Олексія Кравця з електронної адреси [INFO] якою він відповів про достатність копії (свідоцтва) та про необов`язковість підтвердження родинних відносин. 21.04.2023 ро 09:47 позивач направила електронний лист консулу Олексію Кравцю на електронну адресу [INFO] з проханням записатися на прийом, оскільки, не виходить добитися запису онлайн. 23.04.2023 о 19:15 позивач отримала відповідь консула Олексія Кравця , якою він надав посилання на попередній запис до консульств та повідомив, що нові терміни (часи прийому) відкриваються щодня з початком нової доби щ 01:00 (за зимовим німецьким часом) або о 02:00 (за літнім німецьким часом) на 60-й день від дня реєстрації, якщо цей день не припадає на четвер, суботу або неділю). 02.05.2023 о 17:36 на електронну адресу ge_def@mfa.gov.ua позивач записала, що зареєструвалася на 15.06.2023 року, її номер заявки 100, і просила підтвердити її заявку. 02.05.2023 позивач отримала автоматичну відповідь зі змісту якої вбачається, що «після початку широкомасштабної агресії рф проти України кількість звернень наших громадян до консульських установ зросла у кілька разів і ми вже досягли меж наших людських та технічних можливостей. У електронній черзі на консульські послуги вже зареєструвалося понад 6.000 осіб, яких ми обслуговуємо у робочі дні з 08:30 до 13:00 та з 14:00 до останнього відвідувача», 03.05.2023 консул Сергія Драгана із пошти [INFO] надіслав підтвердження запису. З урахуванням кількості зареєстрованих на прийом до посольства осіб, позивачка змогла зареєструватися тільки на 15.06.2023 року, з метою оформлення заяви про прийняття спадщини та засвідчення її підпису консулом. 15.06.2023 консулом Драган С.А. засвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві про прийняття спадщини. Також 19.04.2023 року позивачка звернулася (зателефонувала) до приватного нотаріуса Бердичівського нотаріального округу Манелюка Михайла Івановича з приводу прийняття спадщини. З роз`яснень нотаріуса позивачка зрозуміла, що діє постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачав, щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини, Звернутися до нотаріуса Манелюка М.І. порадив родич позивачки [PERSON] , якому 29.08.2023 року позивач видала довіреність на представництво її інтересів в Україні, з тих підстав, що даний нотаріус заводить спадкову справу № 40/2022 щодо спадщини чоловіка [PERSON] . [PERSON] , померлого [INFO] . На той час було діючим положення, запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачав, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» виключено на підстав постанови КМУ № 469 від 09.05.2023, яка набрала чинності 23.05.2023, вже після спливу строку на прийняття спадщини. І тим не менш, і громадяни України, і нотаріуси керувалися положеннями пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» щодо зупинення строку на прийняття спадщини. 09.03.2022 року на веб-сайті Нотаріальної палати України://npu.ua/news/notar-vs/ розміщена інформація, що нотаріальні дії в умовах воєнного стану здійснюються з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164 з урахуванням змін та доповнень і на час дій воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Таким чином, суперечливі положеннями закону та нормативно-правового акту, роз`яснень були не передбачуваними для позивача та мали наслідком, у тому числі, пропуск нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Адже, зупинення строку передбачає його продовження з урахуванням часу, що минув до його зупинення. 18.09.2023 року на підставі заяви позивачки від 15.06.2023 року, приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Манелюком М.І. відкрито спадкову справу № 120/2023 року щодо спадщини [PERSON] 10.10.2023 року приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Манелюк М.І. виніс постанову № 134/02-31, якою відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску строку на прийняття спадщини. Позивачка протягом спеціального строку встановленого ст. 1270 ЦК України для спадкоємців наступних черг, вчиняла активні дії з метою прийняття спадщини і не змогла подати заяву про її прийняття в межах спеціального строку для спадкоємців наступних черг у зв`язку із істотними, об`єктивними та непереборними труднощами: велика відстань між місцем постійного проживання позивача і місцем знаходження спадкового майна; значний термін очікування в електронній черзі на консульський прийом, внаслідок виїзду громадян України до ФРН після повномасштабного вторгнення росії, термін очікування складав 60 днів, саме тому позивач змогла отримати термін (час прийому у консульстві) тільки на 15.06.2023 року, вже після спливу строку на прийняття спадщини. Крім того, з 13.06.2023 року до 15.09.2023 року позивач проходила лікування пародонтозу інтенсивної терапії в Німеччині за місцем свого постійного проживання, що у тому числі не дозволяло їй прибути в Україну особисто. Тому позивач вчиняла дії для оформлення довіреності на представництво її інтересів в Україні, що також потребувало часу. Текст довіреності, якій необхідно було засвідчити в Німеччині, також погоджувався з нотаріусом Манелюком М.І. Відзив на позовну заяву не надходив, у судовому засіданні представник відповідача Кухар О.І. щодо вирішення спору поклався на розсуд суду та вказав, що позивачка має довести об`єктивні непереборні труднощі що перешкоджали їй у строк встановлений законом звернутися із заявою про прийняття спадщини. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 11.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, у Бердичівській державній нотаріальній конторі витребувано матеріали спадкової справи до майна [PERSON] . Протокольною хувалою суду від 11.09.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Жогіна О.О. позов підтримала із підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача у вирішенні спору покладався на розсуд суду. Фактичні обставини, встановлені судом [INFO] померла [PERSON] - рідна тітка позивачки по лінії матері, що доводиться свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , свідоцтвами про народження, про одруження (а.с. 20-23, 25). Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] , що доводиться свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 24). [PERSON] , який є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] помер [INFO] (а.с. 27). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , народився [INFO] та його батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 29). Із матеріалів спадкової справи № 120/2023 до майна [PERSON] вбачається, що спадкоємцями до її майна, які звернулися із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини відсутні ( а.с. 106-123). Із матеріалів спадкової справи також вбачається, що 18.09.2023 [PERSON] , через представника за довіреністю [PERSON] , подала приватному нотаріусу Бердичівського районного нотаріального округу Манелюку М.І. заяву, підпис на якій посвідчений консулом Генерального консульства Україну у Франкфурті-на-Майні Драганом Сергієм Адрійовичем від 15.06.2023 про прийняття спадщини після [PERSON] 18.09.2023 приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Манелюк М.І. відкрив спадкову справу №120/2023 відносно майна [PERSON] . На час смерті [PERSON] була одна зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 10.10.2023 приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Манелюку М.І. виніс постанову №134/02-31, якою відмовив представнику позивачки у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після майна [PERSON] , із тих підстав, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с. 120). [PERSON] , відповідно до копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон має право на постійне проживання у ФРН (а.с. 17-18). Починаючи із 23.02.2023 позивачка вела електронне листування з Генеральним консульством в Мюнхені та з Генеральним консульством України у Франкфурті-на-Майні, із проханням роз`яснити дії для подання заяви про прийняття спадщини через консульство (а.с. 39-69). 02.05.2023 позивачка отримала автоматичну відповідь, зі змісту якої вбачається, що після початку широкомасштабної агресії рф проти України кількість звернень громадян до консульських установ зросла у кілька разів і вже досягнуто меж людських та технічних можливостей. У електронній черзі на консульські послуги вже зареєструвалося понад 6.000 осіб, яких обслуговують у робочі дні з 08:30 до 13:00 та з 14:00 до останнього відвідувача. 03.05.2023 консул Сергій Драган , з електронної адреси [INFO] надіслав підтвердження запису позивачки на електронну чергу на 15.06.2023 15.06.2023 консулом Драган С.А. засвідчено справжність підпису [PERSON] на її заяві про прийняття спадщини. 29.08.2023 посвідчено довіреність від [PERSON] на ім`я [PERSON] на право вчинення дій щодо оформлення спадщини після [PERSON] (а.с. 30). Застосовані норми права, аналіз доводів сторін, висновки суду Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши надані докази, суд доходить висновку про задоволення позову із таких підстав. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк (дев`ятимісячний на підставі ч. 2 ст. 1270 ЦК України) подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 зроблено висновок, що: «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». У Постанові від 28 березня 2022 року в справі № 750/2158/21 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини до спливу шестимісячного строку, встановленого для їй прийняття. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Суд вважає, що позивачка довела доказами, що у неї існували об`єктивні, непереборні труднощі, що перешкодили їй у строк визначений законом звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, оскільки позивачка на час відкриття спадщини постійно проживала у Федеративній республіці Німеччина, вона не мала можливості своєчасно записатися в електронній черзі до консула для посвідчення підпису на заяві про прийняття спадщини. Посвідчити підпис на заяві про прийняття спадщини вдалося лише 15.06.2023, тобто за межами строку для прийняття спадщини. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 редакцію пункту 3 постанови № 164 від 28 лютого 2022 року викладено в наступній редакції: «Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року № 676/47/21 дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. На підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 469 від 09 травня 2023 року, яка набула чинності 12.05.2023, пункт 3 виключено із постанови № 164 від 28 лютого 2022 року. Отже, в період із 25 червня 2022 року до 12 травня 2023 року позивачка керувалася тим, що визначений статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини продовжний на 4 місяці. Таким чином, на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] діяли суперечливі положення законодавства щодо перебігу строку для сприйняття спадщини, що додатково створило для позивачки об`єктивні труднощі для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці. 3 правового висновку Верховного Суду слідує: «загальноприйнято вважати, що принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад судочинства, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закон та його норми в такий спосіб, щоб максимально захистити права та інтереси особи; цей принцип також відомий як «in dubio pro persona» означає «у вагомих сумнівах на користь людини»; принцип тлумачення закону на користь особи не передбачає ігнорування закону, але вказує на те, що в спірних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію закону, яка максимально захищає права та інтереси саме особи» (Постанова Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №240/4894/23). У Постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 492/446/15-а (провадження № 11- 611апп18) Велика Палата Верховного Суду, обґрунтовуючи необхідність відступу від позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2013 року у справі № 21- 241а13, також врахувала правовий висновок ЄСПЛ, сформований у рішенні у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06, п. 50-56), де Суд визначив концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону»; у разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи. За таких встановлених судом фактичних обставин, враховуючи доведення позивачкою доказами віддаленість її місця проживання від місця відкриття спадщини, неможливість своєчасно посвідчити підпис на заяві про прийняття спадщини, а також беручи до уваги те, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] діяли суперечливі положення законодавства щодо перебігу строку для сприйняття спадщини, суд доходить висновку, що у позивачки існували об`єктивні труднощі для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Тому суд вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, а позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими. Розподіл судових витрат Оскільки представник позивачки просила судові витрати не стягувати із відповідач, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, питання компенсації судових витрат не вирішує.

Outcome: approved