Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи Заявник звернулася до суду з даною заявою, яка мотивована тим, що в її ім`я по-батькові по різному вказано в документах, що є перешкодою в оформленні пенсійних виплат. Представник заінтересованої особи подала письмові пояснення, в яких зазначила в даному випадку існує спір про право, оскільки встановлення юридичного факту необхідне заявниці для звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Заяви (клопотання) учасників справи Представник заявниці подав клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав. Інші процесуальні дії На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом З паспорта громадянина України, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ім`я по-батькові заявниці зазначено « [PERSON] ». В трудовій книжці її ім`я по-батькові вказано роботодавцями по різному: « [PERSON] » та « [PERSON] ». В свідоцтві про народження (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») ім`я по-батькові заявниці зазначено « [PERSON] » та свідоцтві про загальнообов`язкове державне соціальне страхування - « [PERSON] ». Оцінка суду Позивачем ставиться питання про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що з огляду на різне зазначення її імені по-батькові в документах, вона є однією і тією ж особо. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`зазначено, що коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них дані не відповідають записам вихідних документів, а установи, які видали ці документи не можуть виправити допущені в них помилки, то особи мають право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, пояснення заявниці, суд дійшов висновку, що « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » є однією і тією ж особою.

Outcome: approved