Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 6.11.2020 між Шпора та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір №3161259. За вказаним договором Шпора отримала кредит у сумі 6000 грн. на 30 днів , які у встановлений у договорі термін не повернула, тому просить стягнути з неї загальну заборгованість у сумі 19680 грн. та судові витрати. Також позивач зазначає, що він є правонаступником за вказаними угодами. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач відзиву на позов не надала, у зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання сповіщалася через оголошення на сайті суду. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 6.11.2020 між Шпора та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір про надання споживчого кредиту №3161259 за яким остання отримала 6000 грн. під 0,95% на день на 30 днів. Згідно з п. 1.3 розмір кредиту 6000 грн. Відповідно п.1.4 Договору - Строк користування кредитом складає 30 днів, тобто до 6.12.2020р. Згідно з п. 1.5.1 встановлено розмір за користування кредитом 0,95% річних. Доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано та судом не здобуто. Доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на пролонгацію договору суду не надано. 30.11.2020 проведено платіж на суму 1425 грн. Позивач є правонаступником за Договором №3161259. Заборгованість відповідачки за Договором №3161259 становить 6285 грн., з яких тіло кредиту 6000 грн., проценти 285 грн. (6000х0.95%х30 - 1425). Зобов`язання щодо повернення суми кредиту та процентів відповідачем не виконані. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно абз.1 ч.1, ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч.1 ст.638 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст.1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог та підстав, вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на суму 6285 грн. Відповідно до положень ст.1048 ЦК України, позивач має право стягнути заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам за користування коштами у межах погодженого сторонами строку дії Кредитного договору. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати На підставі викладеного, суд вважає можливим позов задовольнити частково (31,93%). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 773,47 грн. судового збору пропорційно задоволеним вимогам. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Також сторона позивача просить стягнути витрати на правничу допомогу 9000 грн. Згідно ст.133ч.3 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137ч.1 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс», в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В., 02.07.2024 укладено договір про надання правової допомоги та заявка на надання юридичної допомоги №284 про надання юридичної допомоги від 1.10.2025 складного керуючим партнером Бурдюг Т.В. та витяг з акту №21 від 1.10.2025 на суму 9000 грн. Однак суду не надано доказів того, що правову допомогу по цій справі надавав адвокат, у справі відсутні як свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю так і ордер або довіреність адвоката, а тому підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, як то передбачено ст.137 ЦПК України, не має. На підставі викладеного,

Outcome: partial