Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду в системі «Електронний суд» з позовом до ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ КОМУНАЛЬНИЙ БАНК», державного виконавця Подільського ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про звільнення всього нерухомого майна, яке належало [PERSON] , [INFO] , котрий помер [INFO] , з-під арешту. Ухвалою від 01.07.2025 року позовна заява повернута на підставі п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України. Постановою Одеського апеляційного суду від 30.09.2025 року ухвалу скасовано, справу повернуто для продовження розгляду. 23.10.2025 року справа надійшла до Окнянського районного суду Одеської області. Справа передана судді Бурдинюк О.С. 27.10.2025 року. Ухвалою від 30.10.2025 року позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано термін для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали, яку позивач отримав 01.11.2025 року. 06.11.2025 року від позивача в системі «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків та долучення додатків. Ухвалою суду від 11.11.2025 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків. 20.11.2025 року від позивача в системі «Електронний суд» надійшло клопотання про продовження строку усунення недоліків. Ухвалою суду від 21.11.2025 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків. 01.12.2025 року на адресу суду в системі «Електронний суд», надійшла позовна заява про уточнення позовних вимог з додатками. Ухвалою від 03.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.12.2025 року. Ухвалою від 23.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 06.01.2026 року від приватного нотаріуса Пантілєєвої І.П. надійшла копія спадкової справи №371/2024. 13.01.2026 року позивач надав заяву про розгляд справи без його участі. Позивач повідомлений належним чином у судове засідання не з`явивився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволені позову наполягав, тому судове засідання проведено у відсутність позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про місце та часу судового засідання, відзив не подали, з будь якими заявами та клопотаннями до суду не зверталися, у зв`язку з чим судове засідання проведено у їх відсутність, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 53 роки, про що 04.12.2023 року складено відповідний актовий запис №70 /а.с. 18/; За життя [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 5,63 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 5123155100:01:001:0043, на підставі розпорядження Красноокнняської РДА від 15.04.2004 року №109/А-2004, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №093779 /а.с. 20, 62/; Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 31.01.2011 року по справі 2/1517/7/2011 позов АТ "Український комунальний банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти /25-26, 66-67/. Згідно з заповітом [PERSON] від 23.03.2018 року, останній за життя заповів земельну ділянку площею 5,63 га, з кадастровим номером 5123155100:01:001:0043 [PERSON] , який зареєстрований в реєстрі за № 23 від 23.03.2018 року /а.с. 61/. Відповідно до матерів спадкової справи №371/2024 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звертався лише [PERSON] . Крім того, [PERSON] , був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , та знятий з реєстрації в зв`язку з смертю, окрім нього за вказаною адресою більше ніхто не був зареєстрований. Рішенням Красноокнянського районного суду Одеською області від 18.02.2025 року по справі 506/79/25 позов [PERSON] до Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом задоволено та визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , але не більше шести місяців, починаючи з моменту вступу рішення в законну силу /а.с.119-134/. Згідно з листом повідомленням від 26.05.2025 року приватного нотаріуса Пантілей І.П., на адресу позивач, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину було виявлено запис про накладення арешту на майно спадкодавця, вчиненого на підставі постанови про відкриття провадження з накладення арешту на майно боржника по ВП 23371330 від 17.12.2010 року. /а.с. 22, 63/; 03.06.2025 року Подільський ВДВС у Подільському районі Одеської області повідомив позивача, що виконавчий документ про стягнення боргу з [PERSON] до Відділу не надходив, виконавчі дії щодо примусового його стягнення не проводились, в зв`язку з чим позивачу було рекомендовано звернутися до ПАТ «Укркоммунбанк» /а.с.23, 64/. Згідно з витягу з «ВП - спецрозділ», станом на 20.03.2023 року ВП №23371330 завершено 30.12.2010 року, фактичне повне виконання рішення /а.с.24,65/. Крім того, як вбачається з квитанції №1,149150627,1 від 19.05.2025 року на рахунок ПАТ «Укркоммунбанк» було перераховано [PERSON] , кошти в сумі 40131,90 грн., оплату за борг по КД №00251/08-1501 від 19.03.2008 р. [PERSON] /а.с.27, 68/. Відповідно до листа ПАТ «Укркоммунбанк» від 04.06.2025 року рішенням суду від 31.01.2011 позов Акціонерного банку "Український комунальний банк" задоволено повністю; стягнуто з [PERSON] на користь Банку кошти в розмірі 40 131,90 грн. Разом з тим відповідною перевіркою за даними бухгалтерського обліку встановлено, що за період проведення ліквідаційної процедури (з 15.09.2015 та по теперішній час) на користь ПАТ «УКРКОМУНБАНК» на накопичувальний рахунок у добровільному порядку 19.05.2025 надійшли кошти в розмірі 40 131,90 грн. на погашення заборгованості за №00251/08-1501 від 19.03.2008 [PERSON] (боржника), а також кошти в сумі 521,32 грн., як оплата за судовий збір по справі №2/1517/7/2011. Однак, у розпорядженні уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРКОМУНБАНК» відсутній доступ до регістрів бухгалтерського обліку Банку, програмного забезпечення, яке обслуговувало внутрішню поточну діяльність Банку «Операційний день банку», відсутня інформація, копії матеріалів за кредитним договором, процесуальні документи по справі2/1517/7/2011. /а.с.28-29, 69-70/. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захистом свого права є припинення дії, яка порушує право. Згідно п. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно з ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3,45ЦПК). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України, (ст.ст. 1218, 1231 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу (ч.ч.1,2 ст.1223 ЦК України). Коло спадкоємців за законом, черговість спадкування ними визначена ст. ст. 1258, 1261-1255 ЦК України. В силу положень ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Таким чином, позивач набув права на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] . Звертаючись з позовом, [PERSON] обґрунтував свої вимоги про зняття арешту з нерухомого майна, належного спадкодавцю [PERSON] , тим, що це перешкоджає йому в оформленні спадкових прав, тим більше з урахування того, що виконавче провадження закрито в зв`язку з виконання, заборгованість погашена. Підставою подання позову у справі є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної ч.1 ст.317 ЦК України, - права розпорядження майном. Згідно з положеннями ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року в справі755/6302/19(провадження № 61-11244св20). Аналізуючи обставини справи щодо арешту майна спадкодавця, суд приходить до висновку, що виконавче провадження №23371330 від 17.12.2010 року було припинено шляхом його закінчення, що підтверджується листом банку, квитанціями про сплату заборгованості, а також витягом з «АСВП», при цьому у відповідності до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Таким чином, відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна, підлягає скасуванню в зв`язку із закінченням виконавчого провадження №23371330. На підставі викладеного,

Outcome: approved