Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в сумі 21183,11 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.12.2021 року між АТ АКБ «Львів» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №15316/114/2021. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. 1.3 кредитного договору, кредит надається у сумі 66 000,00 грн., з умовою повернення в термін до 01.12.2025р. в порядку та відповідно до умов кредитного договору. Згідно із п. 3.2 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку у розмірі 54% річних. Прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору банк виконав у повному обсязі надавши відповідачу кредит на суму, що зазначена в п. 1.3 Кредитного договору. Відповідно до п. 3.11 кредитного договору, у випадку прострочення погашення кредиту, в тому числі після вимоги Банку про повне дострокове погашення кредиту та/або після настання дати повернення Кредиту в повному обсязі, Позичальник сплачує проценти за неправомірне користування коштами у розмірі, що дорівнює розміру Процентної ставки, які нараховуються за кожний календарний день прострочення на суму заборгованості, строк погашення якої настав, дати виникнення заборгованості до дати її повного погашення. Порядок нарахування та сплати відповідає порядку для процентів на строкову заборгованість. Проте, зобов`язання позичальником не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються. В п. 6.1 Кредитного договору, Сторони погодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, Банк вправі нараховувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки. Відповідачу направлялися листи з вимогою погасити заборгованість за Кредитним договором, однак дані вимоги залишилась без відповідного реагування зі сторони відповідача. Проте, листи-вимоги повернулись відправнику. Станом на 25.09.2025р. заборгованість по нарахованих і несплачених процентах по кредитному договору становить 4371,60 грн. за період з 01.02.2025р. по 31.07.2025р., також починаючи з 01.08.2025р. банком було припинено нараховувати проценти по кредитному договору. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 21183,11 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення, проти такого вирішення справипозивач не заперечив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.12.2021 року між АТ АКБ «Львів» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №15316/114/2021. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. 1.3 кредитного договору, кредит надається у сумі 66 000,00 грн., з умовою повернення в термін до 01.12.2025р. в порядку та відповідно до умов кредитного договору. Згідно із п. 3.2 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку у розмірі 54% річних. Прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору банк виконав у повному обсязі надавши відповідачу кредит на суму, що зазначена в п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до п. 3.11 кредитного договору, у випадку прострочення погашення кредиту, в тому числі після вимоги Банку про повне дострокове погашення кредиту та/або після настання дати повернення Кредиту в повному обсязі, Позичальник сплачує проценти за неправомірне користування коштами у розмірі, що дорівнює розміру Процентної ставки, які нараховуються за кожний календарний день прострочення на суму заборгованості, строк погашення якої настав, дати виникнення заборгованості до дати її повного погашення. Порядок нарахування та сплати відповідає порядку для процентів на строкову заборгованість. Проте, зобов`язання позичальником не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються. В п. 6.1 Кредитного договору, Сторони погодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, Банк вправі нараховувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки. Відповідачу направлялися листи з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором, однак дані вимоги залишилась без відповідного реагування зі сторони відповідача та листи-вимоги повернулись відправнику. Станом на 25.09.2025р. заборгованість по нарахованих і несплачених процентах по кредитному договору становить 4371,60 грн. за період з 01.02.2025р. по 31.07.2025р., також починаючи з 01.08.2025р. банком було припинено нараховувати проценти по кредитному договору. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 21183,11 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач погашення кредиту та відсотків не проводить, у нього виникла заборгованість перед позивачем, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору. Разом з тим, відповідачем не подано жодного доказу на спростування обставин, які викладені позивачем. Відтак, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 21183,11 грн. ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягають стягненню з відповідачів і понесені позивачем судові витрати в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved