Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] в інтересах повнолітньої доньки [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, розмір яких під час судового розгляду було змінено, просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини доходів, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення донькою двадцяти трьох річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано 20 січня 2011 року. за час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 грудня 2010 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання [PERSON] в розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.10.2010 року і до досягнення дитиною шестирічного віку. На даний час відповідач проживає окремо, а донька залишається проживати з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Станом на сьогоднішній день донька є повнолітньою є студенткою 1-го курсу денної форми навчання Хмельницького національного університету. Донька наразі не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та забезпечувати себе самостійно. Відповідач, як її батько зобов`язаний належним чином матеріально допомагати її утримувати їхню спільну доньку, щоб донька отримала можливість здобути вищу освіту, витрачати свій вільний час та прикладати всіх зусиль на навчання, а не думати про те, де і як заробити кошти. Відповідач офіційно працює, він перебуває на військовій службі в в/ч [NUMBER] ( [ADDRESS] ). Відповідач не бажає добровільно допомагати позивачці матеріально утримувати їхню доньку, не дивлячись на те, що це прямий обов`язок батька, а тому вона була вимушена звернутись до суду за захистом як своїх , так і прав та інтересів дитини. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 року головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, при цьому надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Розгляд справи провести за її відсутності Відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, при цьому надав заяву, у якій вказав, що не заперечує щодо позову. Розгляд справи просив провести за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, при цьому надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Розгляд справи провести за її відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено,що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно копії довідки №542 від 08.09.2025 року декана Хмельницького національного університету юрія Мудрик, вбачається, що [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми, на контракті, термін навчання з 01.09.2025 року по 30.06.2029 року. У зв`язку із чим немає можливості самостійно та в повній мірі забезпечити себе. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18 Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до роз`яснень викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини є обов`язковою умовою для покладення на нього обов`язку зі сплати аліментів. При цьому, суд враховує, що обов`язок утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, покладається на обох батьків. При визначенні розміру аліментів, за даним позовом суд враховує сімейний та майновий стан відповідача, наявність на утриманні відповідача інших дітей, враховує потребу повнолітньої [PERSON] у коштах для оплати вартості освітніх та супутніх послуг. Також, суд враховує, що мінімальний та максимальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, судом враховується те, що аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх дочки (сина) це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв`язку із продовженням навчання. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку, який є в обох із батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним. Судом досліджені всі докази надані позивачем, клопотань про витребування інших доказів учасниками справи не заявлялось. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Виходячи з наведеного,

Outcome: approved