Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.01.2026 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» заборгованість за кредитним договором №7360120325 від 08.03.2025 у розмірі 25 499 гривень 44 копійок, в тому числі: 9 800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13 277,04 грн - заборгованість за процентами. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» сплачений судовий збір в розмірі 2 422 гривні 40 копійок. 19.01.2026 від представника позивача ТОВ «Іннова-Нова» - адвоката Андрущенка М.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на надання ТОВ «Іннова-Нова» професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5000 грн у цивільній справі №135/1669/25. Згідно ч.3 ст.270 ЦПК України додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Враховуючи, що цивільна справа розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення суд здійснює в письмовому провадженні без виклику учасників справи. Вивчивши зміст заяви про ухвалення у справі додаткового рішення та долучені до неї докази, дослідивши інші матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При ухваленні Ладижинським міським судом Вінницької області рішення від 16.01.2026 не вирішувалося питання розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5000 гривень. До заяви про ухвалення додаткового рішення на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу надана копія договору про надання правничої допомоги №06-05/25 від 06.05.2025, укладеного між ТОВ «Іннова Фінанс» та адвокатом Андрущенком Михайлом Валерійовичем; акт №3812503592 від 19.01.2026 приймання-передачі наданих послуг до Договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 по справі №135/1669/25; заявка №3812503592 від 25.05.2025 про надання послуг; платіжна інструкція №1 від 19.01.2026 про сплату ТОВ «Іннова-Нова» адвокату Андрущенку Михайлу Валерійовичу згідно заявки №3812503592 від 26.05.2025 про надання послуг 5000 грн; рішення загальних зборів ТОВ «Іннова Фінанс» №05-09/2025 від 05.09.2026, згідно якого відбулась зміна назви Товариства з обмеженою відповідальністю з «Іннова Фінанс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова», у зв`язку із чим від 08.09.2025 р. внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Позивача. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Іннова-Нова» витрат на професійну правничу допомогу. Розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому суд вважає їх обгрунтованими. Згідно частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Іннова-Нова» задоволені в повному обсязі, витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved