Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

10.11.2025 року [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з позовом до АТ «Перший український міжнародний банк», в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Хара Н.С., №17460 від 05.08.2019 року, таким що не підлягає виконанню, а також стягнути на користь позивача судові витрати. 05.08.2019 приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис №17460 щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №GP-6432940 від 03.06.2014 року та плати за його вчинення на загальну суму 21330,70 грн. За заявою відповідача за вказаним виконавчим написом приватним нотаріусом Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження №59930128. У відповідності до Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінети Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Кредитний договір №GP-6432940 від 03.06.2014 року між сторонами нотаріально посвідчений не був, що виключає можливість вчинення на ньому виконавчого напису. Зазначені обставини свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитним договором. Сторони та треті особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. 08.12.2025 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. 13.11.2025 року від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та задоволення позову, вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що 05.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №17460, яким остання пропонує стягнути з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №GP-6432940 від 03.06.2014 року, укладеного з АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший український міжнарожний банк» заборгованість за кредитним договором №GP-6432940 від 03.06.2014 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31.07.2018 року по 31.07.2019 року. Сума заборгованості складає 20830,70 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 12948,45 грн, прострочена заборгованість за комісією 6001,40 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 1880,85 грн. Згідно копії пропозиції класти договори (оферта) між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір, який нотаріально не посвідчений. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Клітченко О. А. від 02.09.2019 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №17460, виданого 05.08.2019 року приватним нотаріусом Хара Н. С. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 Відповідно до п. 2 вказаного Переліку: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на підставі якого нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, який з 22.02.2017 року визнаний у судовому порядку незаконним та нечинним. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постанові №910/10374/17 від 21.09.2021 року, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (п. 95). Якщо виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника (п. 93). За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved