Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Кузьменко М.В. через систему «Електронний суд» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 21.10.2024 р. укладено Кредитний договір (оферти) №21.10.2024-100002570. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 4000 грн. строком на 98 днів із сплатою процентів і комісії згідно графіку платежів. Крім того, договором передбачено нарахування неустойки: 50,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 9880,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000,00 грн., по процентам в розмірі 3080,00 грн., комісії 800,00 грн. та 2000,00 грн. неустойки чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Позивач просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором у розмірі 9880,00 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.; розгляд справи проводити без їх представника, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі, на підставі наявних в матеріалах справи доказів в порядку ч.1 ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 14.10.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 17.11.2025 р. за клопотанням представника позивача витребувано додаткові докази в АТ «Банк Восток». Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 21.10.2025 р. укладено Кредитний договір (оферти) №21.10.2024-100002570 шляхом підписання відповідачем електронним підписом електронного договору у вигляді Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки кредитного договору, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору, а також інформаційного повідомлення позичальника. Відповідно до умов зазначеного договору відповідачу як Позичальнику було надано кредит у розмірі - 4000 грн., що підтверджується копією довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №99-2409 від 24.09.2025р. Кошти були видані відповідачу згідно умов договору строком на 98 днів до 26.01.2025р. Умовами договору було встановлено сплату відсотків у розмірі 1,0% за 1 (один) день користування Кредитом процентна ставка «Стандарт», яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів, та процентна ставка «Економ» у розмірі 0,5% за один день користування яка застосовується протягом чергових періодів в яких застосовується процента ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 200,00 грн. (п. 8 договору). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 200,00 грн. у кожному з трьох наступних періодів за першим черговим періодів(п.9). П.14 договору встановлено графік платежів яким передбачено здійснення позичальником 7 платежів кожні два тижні в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків. Згідно із п. 17 договору передбачено сплату позичальником неустойки в розмірі 50,00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Як встановлено судом відповідачем 21.10.2024 р. електронним цифровим підписом «Е286» підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 4000 грн., а отже акцептовано умови Договору, що підтверджується копіями Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), копією заявки, копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, надано позичальнику кредит в сумі 4000 грн., що підтверджується копією вищевказаної довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення», а також витребуваною судом за клопотанням представника позивача банківською випискою з АТ «ВСТ Банк» за 24.12.2025 р. по картковому рахунку відповідача який зазначено в кредитному договорі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором щодо повернення коштів належним чином не виконав в зв`язку із цим виникла заборгованість в розмірі 9880,00 грн., що складається: з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000,00 грн., по процентам в розмірі 3080,00 грн., комісії 800,00 грн. та 2000,00 грн. неустойки чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Законом України «Про електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст. 16 ЦК України). Дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку що між сторонами було укладено в електронній формі кредитний договір на виконання умов якого позивачем перераховано на картковий рахунок відповідача в АТ «ВСТ банк» 4000,00 грн. Відповідач умов договору належним чином не виконав в зв`язку із цим виникла заборгованість. Враховуючи, що відповідачем кредитний договір не оспорено, розмір заборгованості не спростовано, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредиту та відсоткам підлягають до задоволення. При цьому суд враховує, що заборгованість по відсоткам відповідачу нараховано відповідно до умов укладеного договору, в межах строку кредитування та відсоткової ставки обумовлених в договорі. Також підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення комісії сплата якої передбачена умовами укладеного між сторонами договору. Що ж стосується вимог позивача про стягнення 2000,00 грн. неустойки, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають оскільки відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції закону України № 2120-IXвід 15.03.2022 р.) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1932,00 грн. (7880,00 грн х 2422,40 грн./ 9880,00 грн. = 1932,00 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial