Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр»звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, що 01.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №01.03.2025-100000329, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 28 000 грн. строком на 140 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% за 1 день. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Однак, взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 18.07.2025 року її заборгованість по кредиту складає 85 400 грн., з яких: 28 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 39 200 грн. заборгованість по відсотках; 4 200 грн. комісія; 14 000 грн. неустойка. На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр»заборгованість за кредитним договором №01.03.2025-100000329 від 01.03.2025 рокуу розмірі 85 400 грн. та судові витрати в розмірі 2 422.4 грн. судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому в позовній заяві просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без її участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву чи заперечень на позов не подавала. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №01.03.2025-100000329, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 28 000 грн. строком на 140 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% за 1 день. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Судом встановлено, що Позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 18.07.2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №01.03.2025-100000329 від 01.03.2025 року складає 85 400 гривень. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №01.03.2025-100000329 від 01.03.2025 року в сумі 85 400 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «Споживчий центр» судові витрати в сумі 2 422.4 гривень судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved