Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , - адвокат Жеребецька І.О., яка здійснює представництво інтересів на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги №1050397 від 27 березня 2023 року звернулася до суду із позовною заявою до Підволочиської селищної ради Тернопільського району, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , транспортний засіб марки ГАЗ-21, 1970 року випуску, дата реєстрації 22.10.2015 року, транспортний засіб марки ВАЗ-2103, д.н.з. [NUMBER] , 1974 року випуску, дата реєстрації 23.09.1974 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Також просить визнати за [PERSON] , право на завершення процедури приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки, загальною площею 0,92 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території с. Богданівка, Тернопільського району Тернопільської області. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно із яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] , тобто позивачу. Спадщину після смерті батька позивач прийняв у встановленому законом порядку. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. 22 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було надано відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно. На підставі наведеного, у зв`язку із тим, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права на майно у позасудовому порядку, просить задовольнити позов. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2025 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06 січня 2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник подала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Представник відповідача Підволочиської селищної ради Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно з якою просять справу розглянути без їх участі, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Олійник О.Є. у судове засідання не з`явилася, подала заяву з проханням розглянути справу без ї участі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з відсутністю заперечень відповідача щодо позову, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. [PERSON] народився [INFO] в с. Клебанівка, що вбачається із копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 27 листопада 2019 року. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із копії заповіту, складеного 08 листопада 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-14 та посвідченого старостою села Богданівка Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 жовтня 2022 року. [PERSON] 22 лютого 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Олійник О.Є. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Олійник О.Є. від 22 лютого 2024 року №31/02-31, [PERSON] , який звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно. Згідно із довідкою, виданою 01 лютого 2023 року старостою Богданівського старостинського округу №21, житлові будинки з надвірними будівлями в [ADDRESS] , та по [ADDRESS] , належали на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] . Із довідки виписки з погосподарської книги с. Богданівка №253, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , крім того згідно земельно-кадастрової книги, покійний [PERSON] мав у користуванні 0,10 га для ведення особистого селянського господарства та 0,15 га для обслуговування житлових будинків та споруд. Згідно з копією рішення 2 сесії 22 скликання Богданівської сільської ради народних депутатів Підволочиського району Тернопільської області від 14 вересня 1994 року «Про надання земельних ділянок для ведення особистих підсобних господарств», [PERSON] надано земельну ділянку розміром 0,30 га в постійне користування. Відповідно до з копії рішення 1 сесії 23 скликання Богданівської сільської ради народних депутатів Підволочиського району Тернопільської області від 18 квітня 1998 року «Про надання земельних ділянок для ведення особистих підсобних господарств», [PERSON] надано земельну ділянку розміром 0,20 га в постійне користування. Відповідно до копії договору про розподіл спадкового майна від 30 серпня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Львівської ДНК Кіріловою Т.М. за реєстровим №3-1875, після смерті [PERSON] , [PERSON] перейшов житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] . 28 листопада 2025 року на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , на ім`я позивача видано технічний паспорт, в якому зазначено технічні характеристики будівлі, зокрема: загальна площа - 54,2 м.кв, житлова площа - 33,4 м.кв. [INFO] на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , на ім`я позивача видано технічний паспорт, в якому зазначено технічні характеристики будівлі, зокрема: загальна площа - 72,4 м.кв, житлова площа - 52,9 м.кв. Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області №31/19-ж-54а.з. від 24.04.2023 р. на запит адвоката І. Жеребецької, в ЄДР ТЗ за [PERSON] , 1948 р.н. зареєстрований автомобіль ГАЗ 21, 1970 р.в. дата реєстрації 22.10.2015 р. Згідно архівних даних РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області за [PERSON] , 1912 р.н., зареєстрований автомобіль ВАЗ 2103, 1974 р.в., дата реєстрації 23.09.1974 р. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 69 років в с. Богданівка. Спадкова справа після його смерті не заводилася (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №83423693 від 28.112025 року). Як зазначає позивач, після смерті [PERSON] транспортний засіб ВАЗ 2103, 1974 р.в., перейшов у власність [PERSON] , тобто він вступив в управління майном після померлого. Згідно з рішенням Підволочиської селищної ради Тернопільської області від 21 грудня 2021 року №1795 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 0,92 га, які перебували у його безперервному користуванні, з них: ділянка №1 орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] , ділянка [ADDRESS] орієнтовною площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства в с. Богданівка, ділянка №? [NUMBER] площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Богданівка, ділянка №4 орієнтовною площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] площею 0,11 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства в с. Богданівка. Рекомендовано гр. [PERSON] звернутись до відповідної організації, яка має ліцензію на проведення геодезичних робіт з метою замовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості. Виготовлену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок на місцевості представити на розгляд сесії Підволочиської селищної ради для її затвердження та прийняття рішення про передачу у власність земельної ділянки. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц та постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №128/1911/15-ц, від 30.06.2020 у справі №623/633/17, від 25.03.2020 у справі №158/1672/17, від 17.04.2019 у справі №723/1061/17, від 29.08.2019 у справі №554/1195/17, від 04.11.2020 у справі№545/1631/19 та від 24.12.2021 у справі №343/1341/20, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, судом встановлено, що житлові будинки з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , та [ADDRESS] належали на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] . Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після його смерті є [PERSON] , тобто позивач. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні будинки йому було відмовлено нотаріусом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно. Транспортний засіб марки ГАЗ-21, 1970 року випуску, зареєстрований 22.10.2015 року за [PERSON] , однак документів на нього не збереглося; транспортний засіб марки ВАЗ-2103, д.н.з. [NUMBER] , 1974 року випуску, зареєстрований 23.09.1974 року за [PERSON] , в управління майном після смерті якого вступив [PERSON] . Право на приватизацію спірних земельних ділянок [PERSON] розпочав у встановленому законом порядку, проте за життя не встиг завершити процедуру приватизації та відповідно не отримав правовстановлюючого документу на зазначену вище земельну ділянку у зв`язку із смертю. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 328 ЦК України зазначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 125 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У Перехідних положеннях Земельного кодексу України прописано, що у разі, коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання Державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно із правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц та постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №128/1911/15-ц, від 30.06.2020 у справі №623/633/17, від 25.03.2020 у справі №158/1672/17, від 17.04.2019 у справі №723/1061/17, від 29.08.2019 у справі №554/1195/17, від 04.11.2020 у справі№545/1631/19 та від 24.12.2021 у справі №343/1341/20, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Вважаю, що прийнявши фактично спадщину після смерті [PERSON] , [PERSON] набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали померлому при житті, в тому числі право на завершення приватизації земельної ділянки. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину та права на завершення процедури приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved