Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

представник позивача Кудіна А.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 9355247699 від 22.02.2021 у сумі 124 651,54 гривня, з яких: 87 423,18 гривні загальна заборгованість по тілу кредиту, 11,65 гривень загальна заборгованість по відсоткам, 37 216,71 гривень - загальна заборгованість по комісії. Позов обґрунтовує тим, що відповідач уклав з ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» Кредитний договір № 9355247699 від 22.02.2021. На підставі Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021, укладеного між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та АТ «ТАСКОМБАНК», клієнт зобов`язується відступити факторові за плату свої права вимоги за кредитними договорами, в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. 26.05.2025 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладеного договір факторингу № НІ/11/30-Ф, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право вимоги за Кредитним договором № 9355247699 в сумі 124 651,54 гривня, з яких: 87 423,18 гривні загальна заборгованість по тілу кредиту, 11,65 гривень загальна заборгованість по відсоткам, 37 216,71 гривень - загальна заборгованість по комісії. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором, після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за Кредитним договором в сумі 124 651,54 гривня, з яких: 87 423,18 гривні загальна заборгованість по тілу кредиту, 11,65 гривень загальна заборгованість по відсоткам, 37 216,71 гривень - загальна заборгованість по комісії. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 16.12.2025 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Проти заочного вирішення справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Враховуючи, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 15.11.2016 № 1734-VIII «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Судом встановлено, що 22.02.2021 відповідач [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» із Заявою-анкетою на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (далі Заява-анкета). Того ж дня між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 9355247699 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 92 588,43 гривень, строком на 60 днів. Відповідно до пункту 1.3 вказаного Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5247699, який є невід`ємною частиною цього Договору. Пунктом 1.4 Кредитного договору визначено, що підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів: 32 934,75 гривні отримувач ТОВ «ФК «ЦФР», 41 532 гривні отримувач АТ «АЛЬФА БАНК», 13 149,34 гривень отримувач ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС», 250 гривень, отримувач ТОВ «МАЙСЕЙФЕТІ», 600 гривень отримувач ТОВ «ФК «ЦФР», 399 гривень отримувач ТОВ «ФК «ЦФР». Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), що передбачено частиною першою статті 1078 ЦК України. У статті 1082 ЦК України зазначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги за Кредитними договорами. Згідно з Договором факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, акту прийому-передачі реєстру прав вимоги від 26.05.2025, реєстру прав вимог від 26.05.2025 та платіжної інструкції № 22818 від 26.05.2025 до позивача перейшло право вимоги за Кредитним договором № 9355247699 від 22.02.2021 у сумі 124 651,54 гривня, з яких: 87 423,18 гривні загальна заборгованість по тілу кредиту, 11,65 гривень загальна заборгованість по відсоткам, 37 216,71 гривень - загальна заборгованість по комісії. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] підписаний Кредитний договір № 9355247699 від 22.02.2021, відповідно до умов якого відповідач мав отримати кредит в сумі 92 588,43 гривень, строком на 60 днів. Паспортом кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5247699 від 22.02.2021, який є частиною кредитного договору, передбачені істотні умови кредитного договору, зокрема, погоджений відповідачем розмір процентів, строк кредитування, тощо. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 9355247699 від 22.02.2021 у сумі 124 651,54 гривня, з яких: 87 423,18 гривні загальна заборгованість по тілу кредиту, 11,65 гривень загальна заборгованість по відсоткам, 37 216,71 гривень - загальна заборгованість по комісії. При цьому матеріали справи не містять докази отримання відповідачем кредитних коштів та перерахування грошових коштів на рахунки ТОВ «ФК «ЦФР», АТ «АЛЬФА БАНК», ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС», ТОВ «МАЙСЕЙФЕТІ» відповідно до умов кредитного договору (меморіальних ордерів, платіжних інструкцій, платіжне доручень, виписки по особовому рахунку, тощо). Також позивачем не надані докази про механізм нарахування кредитодавцем процентів (виписка по особовому рахунку, деталізований розрахунок нарахування процентів, тощо), що позбавило суд можливості перевірити правомірність нарахування процентів. Таким чином позивачем не доведено отримання відповідачем кредиту та укладення ним Кредитного договору № 9355247699 від 22.02.2021 відповідно до вимог частини другої статті 1046 ЦК України. Відповідно до частин першої та другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування стаття 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно з частинами першою, п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також судом встановлено, що позивачем не доведений належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами перехід права вимоги за Кредитним договором № 9355247699 від 22.02.2021 від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «ТАСКОМБАНК», через відсутність реєстру боржників, а отже і правомірність переходу відповідного права вимоги від АТ «ТАСКОМБАНК» до позивача. Таким чином позивачем не доведене його право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 9355247699 від 22.02.2021, а отже і порушення його прав як нового кредитора відповідачем. Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19). За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у позові необхідно відмовити. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed