Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує позов тим, що 21 серпня 2024 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] уклали кредитний договір №8207730. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону. 24.04.2025 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №24042025 року на підставі якого останнє набуло права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.04.2025 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 23700 грн., з яких 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6840 грн. - сума заборгованості за відсотками, 10860 сума заборгованості за пенею, штрафами. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце та час судового розгляду повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Судова кореспонденція повернулася без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. (Пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, Постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) Отже, відповідачка вважається такою, що про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходили. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.08.2024 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, уклали договір про надання споживчого кредиту №8207730. /а.с.5-15/ Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 6000 грн. Строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 24 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту. Умови договору також передбачають можливість застосування зниженої процентної ставки 0,01% в день в разі, якщо споживач до 14.09.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. (п.1.5.2. договору) Згідно п. 1.1 договору, його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. У пункті 2 договору зазначено реквізити платіжної картки, на яку перераховуються кредитні кошти. Відповідно до п.9.2 договору передбачено, що він вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Згідно п. 9.6 договору визначено, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони Товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Суд враховує, що Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Враховуючи, що кредитний договір підписаний [PERSON] в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, такий правочин слід вважати укладеним. Про допустимість такої форми укладення правочинів також зазначено у численних правових позиціях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 234/7163/20,у постанові від 12 червня 2023 року у справі №263/3470/20. Додатково позичальник підписала паспорт споживчого кредиту, де про дубльовані умови кредитного договору. /а.с.16-17/ Факт отримання позичальником кредитних коштів від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» підтверджується довідкою надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК» про переказ 21.08.2024 року коштів в сумі 6000 грн. на карту № [NUMBER] . /а.с.18/ Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення. Відповідачка порушила умови кредитного договору, покладені на неї обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №8207730 її розмір за період з 21.08.2024 року до 13.12.2024 року склав 23700 грн. /а.с.25-27/ До складу заборгованості включено 6000 грн. основного боргу (тіло кредиту), 6840 грн. заборгованості за нарахованими процентами, та 10860 грн. штрафів. 24.04.2025 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №24042025 відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників, в тому числі до відповідача за договором №8207730 про надання кредиту від 21.08.2024 року. /а.с.19-21, 22, 23, 24/ Відповідно до витягу з реєстру боржників до укладеного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 23700 грн. Подібне відступлення права вимоги відповідає положенням чинного цивільного законодавства, зокрема, статті 1077 ЦК України, згідно якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» на законних підставах набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Водночас, суд звертає увагу на відсутність законних підстав щодо нарахування штрафів за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором. Як вже зазначалося, до складу заборгованості включено, зокрема, штрафи в сумі 10860 грн. Відповідальність у випадку неналежного виконання зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів передбачена п.6.4 укладеного кредитного договору. Разом з тим, відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року №2120-ІХ, Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з позичальника штрафів в сумі 10860 грн., нарахованих кредитором за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заявленого позову, стягнувши з відповідачки 6000 грн. заборгованості за тілом кредиту та 6840 грн. заборгованості за процентами, а всього 12840 грн. В частині позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 10860 грн. слід відмовити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог ст.141 ЦПК України. Зважаючи на те, що розмір задоволених позовних вимог становить 54,17% від заявленої ціни позову, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, становить 1640,26 грн. (з розрахунку: 3028 грн. х 54,17/100=1640,26 грн.)

Outcome: partial