Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивачка свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у відносинах з відповідачем без реєстрації шлюбу та [INFO] у м. Кутно Республіки Польща у них народився син [PERSON] , який зареєстрований громадянином України. Відносини між [PERSON] та [PERSON] не склалися, і батьки дитини почали проживати окремо ще з початку 2022 року, фактичний цивільний шлюб припинився. Біологічний батько сина [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] дитиною не цікавиться взагалі, жодним чином не утримує спільного сина та не сприяє у задоволенні його соціальних та побутових потреб, і реалізації законних прав. 06.09.2024 [PERSON] уклала офіційний шлюб з [PERSON] , з переходом на прізвище чоловіка [PERSON] .Син [PERSON] , [INFO] , немає наразі зареєстрованого місця проживання, із-за відсутності заяви-згоди на проведення реєстрації місця проживання дитини від біологічного батька [PERSON] , на доказ чого надано копію заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини з відміткою про відмову Управлінням ЦНАП у м.Суми СМР.Фактичним місцем проживання дитини є місце спільного проживання саме з мамою [PERSON] за адресою по [ADDRESS] . Таким чином, оскільки син знаходиться на повному утриманні позивачки, відносини між сторонами припинені, батько дитини проживає окремо, дитину не відвідує, вихованням не займається, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, за таких обставин позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина[PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня подання даного позову. Ухвалою суду від 08.12.2025 відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки адвокат Нежевело В.В. надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дату, час і місце судового засідання належним чином, відзив на позовну заяву не подав. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Як зазначила позивачка в своїй позовні заяві та дані обставини встановлені судом та ніким не спростовано, що, перебуваючи у стосунках з відповідачем, [INFO] у м. Кутно Республіки Польща у сторін народився син [PERSON] , який зареєстрований громадянином України (а.с.9,10-11,12). Відповідно до повного витягу акту про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого записані: батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] (а.с.9-11). 06.09.2024 року [PERSON] уклала офіційний шлюб з [PERSON] , з переходом на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.14). Син [PERSON] , [INFO] , немає наразі зареєстрованого місця проживання, із-за відсутності заяви-згоди на проведення реєстрації місця проживання дитини від біологічного батька [PERSON] , на доказ чого надано копію заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини з відміткою про відмову Управлінням ЦНАП у м.Суми СМР (а.с.15) Фактичним місцем проживання дитини є місце спільного проживання саме з мамою [PERSON] за адресою по [ADDRESS] (а.с.16-17). Неповнолітня дитина фактично проживає та знаходиться на утриманні матері, яка займається її розвитком, навчанням, що підтверджується довідками виданими Сумським ДНЗ №36 «Червоненька квіточка» СМР за 2024 та 2025 роки про навчання [PERSON] в дошкільному навчальному закладі, характеристикою на вихованця середньої групи №9 «Пролісок» Марселя Ґжелєцкі виданою Сумським ДНЗ №36 «Червоненька квіточка» СМР від 24.10.2025 року (а.с.18-19). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно частин 2 та 3 ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бут меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 20 листопада 2025 року. Враховуючи, матеріальне становище відповідача та те, що він є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який на даний час перебуває на утриманні позивачки, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття та аліменти сплачувати матері дитини - позивачці по справі [PERSON] , починаючи стягнення з 20 листопада 2025 року. Оскільки позивачка при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved