Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що зареєстрував шлюб з відповідачем 22 грудня 1990 року в виконавчому комітеті Токівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, про що зроблений актовий запис № 22 від 22.12.1990 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності порозуміння, поваги та любові. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згодна. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, до суду надійшла заява про слухання справу без його участі та підтримання позовних вимог. Відповідач до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином оголошенням на сайті Баштанського районного суду. До суду заяв не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 22 грудня 1990 року в виконавчому комітеті Токівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, про що зроблений актовий запис № 22 від 22.12.1990 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] яке видане повторно 10.09.2025 року). Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивач не згодний. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved