Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати, що відповідач є біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису № 31 від 01 січня 2018 року про народження [PERSON] із зазначенням відомостей про батька, вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем вела сімейне життя без укладення шлюбу з 01 квітня 2017 року впродовж місячного терміну. В квітні 2017 року спільно з відповідачем їздили до його батьків гна знайомство, де її було представлено в якості майбутньої дружини та невістки. Після того, як повідомила відповідачу в телефонному режимі 06 травня 2017 року про вагітність після огляду в клініці Аніко , відповідач припинив з нею спілкування. Останнє листування - [INFO] . Згодом народила дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач є її батьком, однак відмовився подавати в органи РАЦС заяву про реєстрацію батьківства. Відомості про батька записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України, за вказівкою матері. Відповідач, будучи батьком дитини, матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав і не надає, не спілкується зі своєю донькою, не бере участі у житті власної дитини. Відповідач є здоровим чоловіком працездатного віку, працює та має хороший матеріальний стан. Неодноразово з метою поліпшення свого фінансового становища виїздить за межі України на заробітки. Вона вживає заходів щодо належного матеріального утримання дитини, проте витрати складають значні суми і самостійно утримувати доньку складно. Одноосібно виховує та матеріально забезпечує дочку, купує все необхідне приладдя, іграшки для її вікового зростання та розвитку. Самостійно оплачує дозвілля дочки, купує одяг, продукти харчування та медичні препарати для її лікування. Дитина часто хворіє гострим середнім серозним отитом, гострим трахеїтом, вторинною кардіоміопатією, частими фарінгітами. Також дочці встановлений діагноз: дисметаболічна нефропатія, що потребує раціонального збалансованого харчування та ліквідації гіподинамії, лікування супутніх захворювань та їх ускладнень, 2-3 курсів терапії на рік. Її заробітку та соціальної допомоги як одинокій матері не вистачає, щоб у повному обсязі забезпечити матеріальні потреби дочки. Ухвалою від 23 квітня 2021 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 13 вересня 2021 року суд призначив у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження зупинив на час її проведення. Ухвалою від 06 січня 2022 року суд поновив провадження у справі. Ухвалою від 28 квітня 2022 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою від 16 червня 2023 року суд повторно направив для виконання ухвалу від 13 вересня 2021 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, провадження зупинив на час її проведення. Ухвалою від 16 червня 2023 року суд звернувся із судовим дорученням про надання правової допомоги за кордоном до компетентного органу Республіки Польщі щодо вручення відповідачу процесуальних документів. Ухвалою від 02 травня 2025 року суд поновив провадження у справі. Ухвалою від 16 травня 2025 року суд повторно направив для виконання ухвалу від 13 вересня 2021 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, провадження зупинив на час її проведення. Ухвалою від 10 жовтня 2025 року суд поновив провадження у справі. Ухвалою від 12 листопада 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Представник третьої особи Давидюк Г.В. у листі від 24 грудня 2025 року просить справу розглянути без представника відділу, щодо заявлених вимог заперечень не має. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 січня 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актців цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Батьком дитини [PERSON] у свідоцтві про її народження записаний [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00029708708 від 25 лютого 2021 року. Донька зареєстрована та проживає з матір`ю (позивачем) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 12335 від 16 березня 2021 року, виданою Центром надання адміністративних послуг у місті Рівному, адресною карткою м.Рівне № 12334 від 16 березня 2021 року та довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 65572 від 04 січня 2018 року, виданою Регіональним центром надання адміністративних послуг. Позивач, допитана як свідок, показала, що на початку квітня 2017 року познайомилася з відповідачем через Інтернет, почали спілкуватися. Орієнтовно 05 квітня 2017 року він приїхав до неї додому та залишився на два дні, протягом яких у них були статеві стосунки. На Великдень відповідач запросив її та її доньку від першого шлюбу до себе в гості в с.Лючин. Приїхали з дочкою на третій день Великодня , донька побула до вечора, а вона залишилася на чотири дні, до суботи. В цей період також мали статеві стосунки з відповідачем. Відповідач представив її своїм батькам як майбутню невістку. Батько [PERSON] цю новину сприйняв спокійно, а мати [PERSON] - трохи прохолодніше. В ці дні приїздила також сестра відповідача [PERSON] , з якої її теж познайомили. Після цього спільного відпочинку з відповідачем спілкувалася телефоном або в інтернеті, бо у неї був робочий тиждень, а надалі [PERSON] поїхав в м.Київ. 06 травня 2017 року під час обстеження внутрішніх жіночих органів дізналася, що вагітна. Відразу зателефонувала відповідачу і повідомила про це. Він сказав, що йому треба цю новину "переварити", усвідомити, і після цього пропав, на контакт не виходив. Писала йому повідомлення кожного дня, але він не відповідав. Через соціальні мережі знайшла номер телефона сестри відповідача і повідомила її, що вагітна. Сестра сказала, що [PERSON] має приїхати до неї обговорити все, але він так і не приїхав. 27 травня 2017 року відповідач написав їй повідомлення, щоб вона ні його, ні його сестру більше не турбувала. З того часу з відповідачем не спілкувалася. В період стосунків з відповідачем з іншими чоловіками не зустрічалася і статевих контактів не мала. Дочка народилася на 36 тижні вагітності. Спірні правовідносини між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За положеннями ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього кодексу. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2 ст.128 СК України). За приписами ч.3, 4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього кодексу. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст.130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст.128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у такій категорії справ. Доказами можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Відповідно до п.20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Походження дитини - [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] підтверджується показаннями позивача [PERSON] , скріншотами листування сторін у соціальній мережі "Фейсбук", зокрема за [INFO] , у якому відповідач, хоч і не підтримав намір позивача народити дитину, але факт свого батьківства не заперечував. Суд також звертає увагу, що у свідоцтві про народження [PERSON] ім`я та по батькові батька дитини зазначено " [PERSON] ". Відповідно до ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Для встановлення наявності біологічної спорідненості між дитиною [PERSON] та відповідачем [PERSON] суд призначив у справі судову молекулярно-генетичну експертизу. Ухвала про призначення експертизи двічі направлялася на виконання. Під час розгляду справи суд встановив, що відповідач [PERSON] 12 липня 2021 року виїхав за межі України через пункт пропуску Ягодин, що підтверджується інформацією Державної прикордонної служби України № 91/10741/о/15-22 від 18 травня 2022 року, та проживає за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить повідомлення ІV Відділу у справах сім`ї та неповнолітніх Суду району Варшава-Воля у м.Варшава від 05 січня 2023 року. Ухвалою від 16 червня 2023 року суд доручив компетентному органу Республіки Польщі вручити відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, копію ухвали про відкриття провадження від 23 квітня 2021 року, копію ухвали про призначення експертизи від 13 вересня 2021 року та копію ухвали про повторне направлення ухвали для виконання від 16 червня 2023 року. Вказані документи відповідач отримав особисто 15 травня 2024 року, про що свідчить підтвердження отримання особистої кореспонденції, доставленої учаснику [PERSON] , направлене секретаріатом окружного суду у Варшаві-Жоліборж, 1-й цивільний департамент. Про необхідність явки до Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 23 вересня 2025 року для відбору зразків букального епітелію з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується трекінгом поштового відправлення RA330287005UA (відправлення вручено 25 липня 2025 року). 23 вересня 2025 року відповідач до Львівського НДЕКЦ не прибув, що унеможливило проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Відповідач, якому було достеменно відомо про наявність на розгляді у суді справи про визнання його батьківства щодо [PERSON] , про призначення у справі експертизи та про необхідність явки до експертної установи для відбору зразків з метою її проведення, а також про наслідки ухилення від участі в експертизі, жодним чином не повідомив суд про причини неявки ні до експертної установи, ні до суду, будь-яких письмових заперечень проти позовних вимог не подав. Нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних зразків, необхідних для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про небажання останнього отримати точні висновки щодо походження дитини та спростувати доводи позивача про його батьківство стосовно дитини. З урахуванням положень ст.109 ЦПК України та беручи до уваги встановлені у справі обставин, що засвідчують походження [PERSON] від [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог [PERSON] про визнання батьківства відповідача щодо малолітньої дитини та внесення змін до актового запису про її народження. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Згідно з ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначені розміру аліментів суд враховує передбачені ч.1 ст.182 СК України обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відомостей про стан здоров`я відповідача та наявність у нього інших дітей, непрацездатних осіб матеріали справи не містять. Відповідно до повідомлення Суду району Варшава-Воля у м.Варшава від 05 січня 2023 року, під час допиту в поліції [PERSON] заявив, що заробляє випадковими заробітками в будівельній галузі, від якої отримує щомісячний дохід близько 3500 злотих нетто (з урахуванням курсу польського злотого до гривні - 42000 грн). Оскільки у справі відсутні докази неспроможності відповідача сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, позовну вимогу про стягнення аліментів належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір за дві позовні вимоги (немайнового та майнового характеру) в сумі 1816 грн. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач понесла витрати на оплату перекладу на польську мову судових документів у загальній сумі 7000 грн, про що свідчить підтвердження взаєморозрахунків № 288 від 08 вересня 2023 року та № 311 від 21 січня 2025 року; на поштові відправлення документів до Республіки Польщі у загальній сумі 1076,50 грн, що підтверджується фіскальними чеками АТ "Укрпошта" № 3000847355 від 21 вересня 2023 року та № 4000146657 від 18 липня 2025 року; на проїзд до експертної установи у загальній сумі 452,78 грн, що підтверджується дублікатами чеків АТ КБ "Приватбанк" від 17 вересня 2025 року. Загальна сума понесених позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, становить 8529,28 грн та підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved