Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

23 червня 2025 року до Бережанського районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до [PERSON] про стягнення грошових коштів за кредитним договором 1346-6624 від 10.02.2024 р. У позовній заяві позивач вказав, що 10 лютого 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» та відповідачкою було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1346-6624 (далі Договір). За договором відповідачці було надано кредит в розмірі 12400 грн. на строк 300 днів, відсоткова ставка за кредитом становить 2,50 % в день. Також договором визначено базовий період проміжок часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом, який становить 14 днів. Оскільки відповідачка отримала кредит, однак сплатила лише 60 грн. 03.04.2024 року, з 03.04.2024 року по 03.05.2024 року (включно) по договору було зупинено нарахування відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з індивідуальним припиненням нарахування відсотків, у зв`язку з наведеним станом на 04.04.2025 року розмір заборгованості відповідачки за договором становить 95730,00 грн. (з яких 12400,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 83330,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами). Оскільки кредитодавцем було прийнято рішення про часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 33790,00 грн. за умови погашення позичальницею решти заборгованості в розмірі 61940,00 грн., позивач просить стягнути з відповідачки 61940,00 грн. (шістдесят одну тисячу дев`ятсот сорок гривень нуль копійок) суми заборгованості за кредитним договором № 1346-6624 від 10.02.2024 р. (12400,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 49540,00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами). В судове засіданні представник позивача не з`явився відповідно до клопотання доданого до позовної заяви, позивач просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: Ухвалою від 27 червня 2025 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху, надано позивачу строк для оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України десять днів з дня вручення ухвали. 07 липня 2025 року суд звернувся з запитом про надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки. Ухвалою від 14 липня 2025 року судом відкрито спрощене провадження по справі, судове засідання з участю сторін призначено на 14 год. 30 хв. 05 серпня 2025 року. 05 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 14 год. 30 хв. 06 жовтня 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідачки. 06 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 17 год. 00 хв. 03 листопада 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідачки. 03 листопада 2025 року розгляд справи відкладено на 14 год. 30 хв. 24 листопада 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідачки, відомості про належне повідомлення якої про день, час та місце розгляду справи відсутні. 24 листопада 2025 року розгляд справи не проводився у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 18 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 16 год. 00 хв. 15 січня 2026 року, у зв`язку з неявкою відповідачки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Внаслідок дослідження письмових доказів по справі судом встановлено такі фактичні обставини. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з наведеного, у разі наведення судом обставин/фактичних даних, на які не посилається сторона, зокрема, позивач, буде давати підставу стверджувати, що суд самостійно відшукав та виклав обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначив докази, що підтверджують вказані обставини. Відповідно до викладених позивачем обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та наданих доказів,судом було встановлено такі факти: 1) 10.02.2024 року о 14 год. 50 хв. між товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1346-6624 продукту «CREDOS» (далі договір), який [PERSON] підписала електронним підписом, одноразовим ідентифікатором С8216. Істотними умовами договору є: - загальний розмір кредиту 12400,00 грн. (п. 4.1); - дата надання кредиту 10.02.2024 року (п.4.2) - строк кредиту 300 днів, дата повернення (виплати) кредиту 05.12.2024 року (п. 4.11); - стандартна процентна ставка, денна процентна ставка, знижена процентна ставка, - становить 2,50% в день (п. 4.10, 4.15, 10.1) - нарахування процентів здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (п. 4.10); - мета кредиту задоволення особистих потреб позичальника (п. 2.4); - сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених графіком платежів дат, які є останніми днями відповідних базових періодів (п.4.9). Базовий період складає 14 календарних днів (п. 4.8); - спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми вказаної у п.4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.6) - номер особистого електронного платіжного засобу [PERSON] [NUMBER] , електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) С8216 (п. 12), - вказане підтверджується копіями договору про відкриття кредитної лінії № 1346-6624 продукту «CREDOS» від 10.02.2024 р., паспортом споживчого кредиту, моніторингом дій користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі. 2) 10 лютого 2024 року акціонерне товариством комерційний банк «Приватбанк» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 2580 від 15.03.2017 перерахувала кошти від ТОВ «Укр кредит фінанс» в розмірі 12400,00 грн. на номер картки [NUMBER] , номер договору 1346-6624, ID платежу 2424420924. Вказане підтверджується листом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 14.04.2025 та довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» про перерахування суми кредиту № 1346-6624 від 10.02.2024 року [PERSON] , моніторингом дій користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі. 3) відповідачка на виконання умов договору здійснила платіж: 03.04.2024 в розмірі 60,00 грн., - які були зараховані позивачем на сплату процентів. 4) позивач з 03.04.2024 року по 03.05.2024 року (включно) не нараховував відсотки відповідачці. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості доданим до справи та позовною заявою. 5) позивач стверджує, що станом на 04.04.2025 року заборгованість за договором 1346-6624 від 10.02.2024 року становить 95730,00 грн., з них: 12400,00 грн. основний борг; 83330,00 грн. відсотки. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості доданим до справи. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема на підставі договорів. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст. 203 ЦК України). Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з абз.2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. ст. 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Ч.2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ч. 8 ст. 11 Закону встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст. 11 Закону). Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» та відповідачкою 10.02.2024 року було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1346-6624 продукту «CREDOS», який є договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Зважаючи на те, що суду надано докази надання товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» відповідачці кредиту в розмірі 12400,00 грн. на виконання умов договору, у [PERSON] виник обов`язок повернути кредит (грошові кошти) в розмірі 12400,00 грн. у встановлений в договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до пп. 6, 13 п.5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2023, № 135, ст.789), який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, Ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною 5 такого змісту: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %»; Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17 такого змісту: "17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %". Таким чином за споживчими кредитами максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 % до 22 квітня 2024 року, а максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 % до 20 серпня 2024 року, - з 21 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Позивач визначав розмір заборгованості відповідачки за договором у розмірі 95730,00 грн., з яких: 12400,00 грн. основний борг; 83330,00 грн. відсотки. Нарахування відсотків з 10.02.2024 року по 05.12.2024 року (окрім періоду з 03.04.2024 року по 03.05.2024 року (включно)) здійснювалося за процентною ставкою 2,50% в день, що не в повній мірі відповідає наведеним вище вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» та Закону України «Про споживче кредитування». У разі дотримання позивачем наведених вище вимог Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким винесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» позивач мав нараховувати відповідачці відсотки за денною процентною ставкою 2,5% з 10.02.2024 року по 02.04.2024 року, 1,5% з 04.05.2024 року по 20.08.2024 року, 1% з 21.08.2024 року по 05.12.2024 року. Виходячи з розміру основного боргу (тіла кредиту) [PERSON] перед позивачем за такими ставками мало бути нараховано 49972 грн. (16430+20274+13268=49972): 16430 грн. з 10.02.2024 року по 02.04.2024 року (12400х2.5/100х53=16430) 20274 грн. з 04.05.2024 року по 20.08.2024 року (12400х1,5/100х109=20274) 13268 грн. з 21.08.2024 року по 05.12.2024 року (12400х1/100х107=13268). Зважаючи на те, що позивач правомірно зарахував сплачені відповідачкою 03.04.2024 року 60 грн. на сплату відсотків за кредитом та розміру відсотків, які позивач мав нарахувати за умови дотримання наведених норм Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким винесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» позивач має право вимагати стягнення з відповідачки 49912 грн. заборгованості за відсотками (49972-60=49912) Враховуючи наведене, суд виходить з того, що позивач має право вимагати стягнення з відповідачки 62312 грн. заборгованості за кредитом: 12400 грн. заборгованості за тілом кредиту та 49912 грн. заборгованості за відсотками (12400+49912=62312). Зважаючи на те, що позивач просить стягнути з відповідачки 61940,00 грн., тобто менше ніж має право вимагати стягнути з відповідачки позовні вимоги слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved