Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Представник позивача акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.06.2020 року у розмірі 65 278 грн. 09 коп. та судових витрат у розмірі 3028 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що «Monobank» - це мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікації клієнта очно у відділенні Банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці, починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту, надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www.monobank.ua/terms/. Витяг з Умов та Тарифи за карткою «Monobank» встановлюють всі умови та правила надання такого кредиту. 01.06.2020 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 01.06.2020 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між нею і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підставі укладеного договору від 01.06.2020 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 65 300,00 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач зазначив, що банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Отже, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Станом на 27.01.2024 року [PERSON] прострочила зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення підпункту 5.17 пункту 5 Розділу ІІ Умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27.01.2024 року направив повідомлення «пуш» про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до пунктів 5.18, 5.19 кредит 26.02.2024 року став у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 04.06.2025 року становить 65 278,09 грн., із них: 65 278,09 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 грн. - заборгованість за пенею, 0,00 грн. заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Посилаючись на вказане, АТ «Універсал Банк» просить стягнути з [PERSON] на свою користь вищевказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 30 липня 2025 року, на підставі ч.1 ст. 31 ЦПК України, справу передано на розгляд за підсудністю Немишлянському районному суду міста Харкова. 21.08.2025 року передана Індустріальним районним суду міста Харкова вказана цивільна справа надійшла до канцелярії Немишлянського районного суду м. Харкова. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 25.08.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 08.12.2025 року від представника відповідача адвоката Яковенко О.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 27 909,50 грн. та стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, представник відповідача вказує, що в анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 01.06.2020 року відсутні умови договору щодо процентної ставки за користування кредитом, про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, затверджених рішенням правління банку №46 від 24.11.2021 року, які містяться у матеріалах справи, який не містить підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01.06.2020 року, шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді плату за користування кредитними коштами, яка встановлена у формі сплати відсотків. Долучений паспорт споживчого кредиту є тільки способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. А ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання Відповідачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Таким чином, сума, сплачена Відповідачем та віднесена Позивачем на зарахування відсотків за кредитом, підлягає врахуванню при визначенні розміру заборгованості за тілом кредиту. Отже, стягненню підлягають 65 278,09 грн (заявлена сума заборгованості за тілом кредиту) 27 909,50 грн (кошти, сплачені Відповідачем, та зараховані Позивачем в рахунок сплати відсотків за кредитом) = 37 368,59 грн. Щодо судових витрат відповідача зазначає, що відповідач користується правничою допомогою адвоката Яковенко О.Г. та орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу складає 8 000, 00 грн. Докази понесення витрат на правничу допомогу будуть долучені до справи до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5-ти днів з дня його ухвалення. Від представника позивача Мєшнікова К.І. 09.12.2025 року надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується із викладеними твердженням відповідача. Так, підписуючи Анкету-заяву Відповідач підтверджує отримання примірника Договору в Мобільному додатку monobank; підтверджує ознайомлення та згоду з умовами Договору; зобов`язується виконувати умови Договору. та підтверджує надання йому інформації передбаченої ч. 2. ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» шляхом її розміщення у Договорі та на офіціиному саиті Банку. Отже, Анкетазаява є невід`ємною частиною Договору і враховуючи її зміст, підписавши Анкетузаяву, Відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма частинами договору і отримав відповідні примірники. У вищевказаних документах, що разом становлять укладений між Позивачем та Відповідачем Договір (Анкета-заява, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту) містяться всі істотні умови договору, у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту згідно із ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору, а перелічені документи формують Договір про надання банківських послуг в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з чим погодився відповідач шляхом підписання Анкети- заяви. В момент підписання Договору 01.06.2020 р. діяли Умови і правила обслуговування в редакції від 29.05.2020 р.. Саме в цій редакції відповідач отримав примірники вказаних Умов у Мобільному додатку в день укладання Договору. Вони були йому зрозумілі та не потребували додаткового тлумачення, що підтверджено в підписаній відповідачем Анкеті-заяві. З деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку Відповідача та наданого разом з позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач користувався отриманою кредитною карткою та частково погашав утворену заборгованість, але станом на момент подання позову має заборгованість перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у розмірі 65 278.09 грн. З урахуванням вищезазначеного, присутні правові підстави для стягнення заборгованості з Боржника у повному обсязі. 17.12.2025 р. від представника відповідача адвоката Яковенко О.Г. через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких остання зазначає, що доводи заявлені у відповіді на відзив безпідставними, оскільки надані позивачем Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», які набрали чинності 24.11.2021, тобто затверджені після підписання відповідачем Анкети-заяви. Чинні на момент підписання Анкети-заяви Умови і правила обслуговування фізичних осіб суду разом із позовною заявою не надані. Посилання Позивача на можливість їх відшукати на сайті банку не є належним способом доведення зазначених в позові обставин з огляду на положення ч. 3 ст. 12, ч. 2 ст. 13 ЦПК України. Зазначення в Анкеті- заяві про ознайомлення Відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом Відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження Відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді процентів і неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Позивач не вжив усіх можливих заходів для ознайомлення споживача із умовами договору, зокрема, не надав повний текст угоди і не вимагав від споживача фізично прокрутити умови та положення, перш ніж він/вона зможе погодитися (натиснути на кнопку «Я погоджуюся з умовами..»). Такий підхід гарантує, що споживачі можуть ознайомитися з умовами перед тим, як погодитися. Кім того, Позивач жодним чином у відповіді на відзив не прореагував на зауваження Відповідача, висловлене у відзиві на позовну заяву, стосовно включення відсотків за кредитом у тіло кредиту. Отже, стягненню підлягають 65 278,09 грн (заявлена сума заборгованості за тілом кредиту) 27 909,50 грн (кошти, сплачені Відповідачем, та зараховані Позивачем в рахунок сплати відсотків за кредитом) = 37 368,59 грн. 18.12.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення представника Акціонерного товариства «Універсал банк», у яких викладені доводи щодо позиції відповідача, аналогічні з викладеними у відповіді на відзив. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника, в якому він підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Яковенко О.Г. в судовому засідання просила позовні вимоги задовольнити частково, в частині стягнення заборгованості в розмірі 27 909,50 грн., відмовити, надала суду пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.06.2020 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. У заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що дана заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до підписаної анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідач просила Банк відкрити поточний рахунок [NUMBER] у гривні на своє ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,2% на місяць. Крім того, [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключом 033BEE50E55FA02290B6F0F6C06BCE1FDFDCB7097BC7ECFCC31473CB9CA69CE, який використовується відповідачем для вчинення правочинів та платіжних операцій. Відповідач визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо [PERSON] , зокрема дату народження, індивідуальний податковий номер, дані щодо видачі паспорта, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус. В анкеті-заяві містяться фото сканованих сторінок паспорта [PERSON] . Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 04.06.2025 [PERSON] має у банку рахунок [NUMBER] у гривні, кредитна картка [NUMBER] , тип Картка чорна, активна до 11/28. Згідно з довідкою про розмір встановленого ліміту, [PERSON] через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.06.2020 за карткою № [NUMBER] станом на 04.06.2025 року встановлено кредитний ліміт: 2020-06-01 року2 500 грн.; 2020-07-08 року0 грн.; 2020-07-08 року2 500,00 грн.; 2020-08-10 року 13 000,00 грн; 2020-12-10 року 30 000 грн.; 2021-03-13 року 50 000 грн.; 2021-06-05 року 48 800 грн.; 2021-09-14 року 70 000 грн.; 2022-02-26 року 10 000 грн.; 2022-12-31 року 70 000 грн.; 2024-04-26 року 69 200,00 грн.; 2024-04-27 року 69 100,00 грн.; 2024-08-02 року 68 600,00 грн.; 2024-09-07 року 68 100,00 грн.; 2024-10-08 року 67 600,00 грн.; 2024-11-09 року 67 100,00 грн.; 2024-12-28 року 66 100,00 грн.; 2025-03-01 року 65 800,00 грн.; 2025-03-15 року 65 300,00 грн. Також до суду надано виписку по особовому рахунку позичальника [PERSON] за період з 01.06.2020 по 04.06.2025, з якої вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти, користувалася ними та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 01.06.2020 вбачається, що станом на 04.06.2025 року за [PERSON] обліковується заборгованість за наданим кредитом у розмірі 65 278,09 грн., із них: 65 278,09 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 грн. - заборгованість за пенею; 0,00 грн. заборгованість за порушення грошового зобов`язання. До позовної заяви Банк долучив Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021, що набувають чинності з 27.11.2021, Тарифи банку Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. До відповіді на відзиву представником позивача долучено виписка про рух коштів по картці від 09.12.2025 року; Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» станом на дату підписання Анкети-заяви; заява Клієнта № 20.30.0003371375 від 05.06.2021 року підписана відповідачем накладенням електронного цифрового підпису; форма підтвердження електронного документу; паспорт споживчого кредиту Покупка частинами та Покупка частинами збільшення строку не підписаний відповідачем. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження №14-79цс21) вказала, що у випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, тому правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Натомість виконання правочину його учасниками може бути способом волевиявлення до вчинення правочину, відповідно до його істотних умов, передбачених законодавством. У разі якщо договір виконувався обома сторонами, то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше). У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження №14-144цс18) Велика Палата Верховного Суду також зробила правовий висновок, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтовуючи право вимоги АТ «Універсал банк» вказувало, що [PERSON] була належним чином повідомлена про умови кредитування, оскільки примірники Умов і правил обслуговування фізичних осіб, Тарифів, Паспорта споживчого кредиту є у публічному доступі та отримані нею у мобільному додатку, а також підписана нею заява містить дані щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Як вбачається з пункту 3 Анкети-заяви пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,2% на місяць. Тобто, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами (а.с. 17). Отже, при підписанні Анкети-заяви сторонами було погоджено розмір відсоткової ставки за користування кредитом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості з 01.06.2020 року по 04.06.2025 року процента ставка становила 38,4%, 37,2%, 19,2 % річних, що не перевищує розмір відсотків, погоджених сторонами (а.с.6-10). Як вбачається з Виписки по картці, починаючи з 01.06.2020 року [PERSON] активно користувалася карткою, здійснювала банківські операції, в тому числі з використанням кредитних коштів, а також частково погашала заборгованість. Посилання сторони відповідача на те, що в анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 01.06.2020 року відсутні умови договору щодо процентної ставки за користування кредитом, про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а отже нараховані відсотки підлягають вирахуванню при визначенні розміру заборгованості, як безпідставно нараховані, судом не приймається, оскільки спростовується матеріалами справи. З огляду на вищевикладене та з урахуванням того, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у загальному розмірі 65 278,09 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved