Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", через систему «Електронний суд», звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 122446,48 грн, з яких сума кредиту 18099,98 грн, сума процентів 95296,50 грн та штрафні санкції 9050 грн. Позивач просив розподілити судові витрати, стягнувши з відповідача на користь позивача 2422,40 грн в рахунок відшкодування судового збору та 10000 грн у рахунок відшкодування витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позову представник позивача послався на те, що 24.05.2024 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та відповідачем [PERSON] , укладено електронний договір № 1623921 про надання споживчого кредиту на суму 18100 грн, на умовах повернення, сплати процентів за користування кредитом, строком на 364 дні, тобто з 24.05.2024 по 24.05.2025. Перерахування коштів позичальнику здійснено в безготівковій формі, на платіжну картку [NUMBER] , яку відповідач вказала особисто під час укладення кредитного договору. Сторони погодили проценти на користування кредитом 1,5 % в день у межах строку кредиту (п. 1.5.1 договору), вказаного в п. 1.4 договору, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 5 днів. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувало відповідачу суму кредиту 18100 грн на картку вказану відповідачем, а остання порушила умови договору, суму кредиту та проценти не сплатила. Відповідач неналежно виконувала умови договору, за період з 24.05.2024 по 27.06.2025 сплатила лише 2647,15 грн, що спрямовані на оплату тіла кредиту 0,02 грн та оплату процентів 2647,13 грн. Своїми діями по внесенню даного платежу, відповідач підтвердила визнання умов договору та наявного боргу. Відповідач мав борг за тілом кредиту 18099,98 грн та заборгованість за процентами 95296,50 грн, штрафні санкції 9050 грн. 27.06.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 27062025, згідно якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, в тому числі і за кредитним договором відповідача. Про відступлення права вимоги повідомлено боржників, у тому числі [PERSON] . Оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання за договором, у неї сформувалася заборгованість у загальному розмірі 122446,48 грн: 18099,98 грн тіло кредиту, 95296,5 грн заборгованість за процентами та 9050 грн штрафні санкції. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, про що вказав у першій заяві по суті справи (а.с. 12). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або розгляду справи без її участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було. Суд, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.05.2024 року між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] , з використанням електронного підпису, укладено договір про надання споживчого кредиту № 1623921, згідно відомостей якого укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. На умовах, установлених Договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (пункт 1.2 договору про надання споживчого кредиту) (а.с. 24). Сума кредиту (загальний розмір) за договором становить 18100 гривень. Строк кредиту 365 днів. Тип процентної ставки фіксована 1,50 % в день в межах строку кедитування, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 5 днів (пункт 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1) (а.с. 24-29). Згідно п. 1.5.1 договору про надання споживчого кредиту, стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується: в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (пункт 2.1 договору) (а.с.24 зворот). Факт перерахування коштів споживачу, на виконання умов вищевказаного договору, підтверджено довідкою ТОВ «Пейтек», з яким ТОВ «Слон Кредит» уклало договір про організацію переказу грошових коштів. З довідки слідує, що 24.05.2024 о 23:43 здійснено перерахування коштів у сумі 18100 грн на картку з маскою [NUMBER] , банк-еквайзер АТ «Пумб» (а.с. 32). Відповідач умови договору не заперечила, факт належності їй кредитної картки, отримання суми кредиту не заперечила. Позивачем подано клопотання про витребування банківської інформації щодо належності [PERSON] банківської картки на яку зараховано кошти, але враховуючи відсутність заперечень відповідача з приводу вказаного факту, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки факт отримання коштів відповідач не заперечив, як і належність їй вищевказаної картки, а надмірне втручання в інформацію що містить банківську таємницю є неприпустимим у демократичному суспільстві. Умовами договору, серед іншого передбачено обов`язок споживача у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені, інші платежі за договором (п. 4.4. договору). З розрахунку заборгованості, наданого суду ТОВ «Слон Кредит», на погашення кредиту за вищевказаним договором, відповідачем внесено суму 2647,15 грн 30.05.2025 та 03.06.2025, з яких 0,01 грн віднесено кредитором на погашення тіла кредиту, а 2647,13 грн на погашення процентів, внаслідок чого станом на 25.07.2025 розмір тіла кредиту склав 18099,98 грн, заборгованість за процентами 95296,5 грн та 9050 грн штрафні санкції (а.с. 33-34). 27.06.2025 року між ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" та ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" укладено договір факторингу № 27062025, згідно якого до фактора перейшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 122446,48 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 18099,98 грн, за процентами станом на дату відступлення права вимоги 95296,50 грн, решта пеня 9050 грн (а.с. 36-38). Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно, загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем склала 122446,48 грн. Однак, з вказаним розрахунком суд не погоджується, виходячи з наступного. Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, в силу прямої норми закону, банк (фінансова установа) зобов`язаний був списати боржнику заборгованість за неустойкою (пенею) в сумі 9050 грн, адже вона нарахована за кредитним договором укладеним у період дії воєнного стану, що нині триває. Однак кредитор списання неустойки не здійснив, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що включає неустойку. Вказане суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені є такими, що не підлягають задоволенню. В цій частині в задоволені позову суд вважає за необхідне відмовити. Оскільки сукупність вищевказаних доказів підтверджує факт укладення договору кредиту між первісним кредитором та відповідачем, умови договору відповідач не заперечила, погодилася на них, в змагальному процесі позовні вимоги не заперечила, при цьому перед судом доведено факт наявності заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, факт переходу права вимоги до позивача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення (18099,98 рн + 95296,50 грн = 113396,48 грн). З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2243,38 гривень (113396,48 грн х100 %/: 122446,48 грн = 92.61 % задоволених позовних вимог; 2422,40 грн х 92,61% /100 % = 2243,38 грн). Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Матеріали справи свідчать про те, що інтереси позивача в справі за вищевказаним позовом представляв адвокат Столітній М.М. на підставі договору про надання правничої допомоги, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 40). Позивач просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, що включають зустріч з клієнтом, дослідження та аналіз фактичних обставин справи, чинного законодавства, письмова юридична консультація, письмового консультаційного висновку, заходів на самостійне отримання інформації, а також складення позову тривалістю 2 години, додатків до позову, інших заяв по суті справи. Із огляду на наявність в матеріалах справи доказів фактичного надання адвокатом правничої допомоги позивачеві (складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи), враховуючи співмірність розміру витрат зі складністю справи та обсягом наданих послуг, суд дійшов висновку що обґрунтованим та доведеним перед судом, таким що відповідає предмету спору та значенню його для сторін, співмірним заявленим позовним вимогам та складеності справи, є розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Такі витрати, як письмова юридична консультація, консультативний висновок, інші заяви по суті справи (відповіді на відзив та інші), представництво інтересів клієнта в судових засіданнях, не підтверджені перед судом. Справа розглянута в спрощеному провадженні, сторони участь у справі не приймали та заяв по суті справи, окрім позову, суду не надано. Докази по справі фактично зводяться до договору, розрахунку заборгованості наданого первісним кредитором та договір факторингу, тобто обсяг доказів по справі є незначним, а справа не вирізняється підвищеною складністю. Тому, саме розмір витрат на правничу допомогу 5000 грн, відповідає обсяг наданих послуг. Однак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог 4630,50 грн (5000 грн х 92,61 % /100 % = 4630,50 грн).

Outcome: partial