Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 482228846 від 25.10.2021 у розмірі 30 665,28 грн. та понесених судових витрат. В обґрунтування підстав звернення до суду вказав, що 25.10.2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 482228846 на суму 8 500,00 грн., який було укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV5К47В. Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: - 8 500,00 грн 25.10.2021 на банківську карту № 5375-41XX-XXXX-5392 Відповідача, яку Відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору. 28.11.2018 між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 170 від 25.01.2022, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу 2 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 29.05.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 30 665,28 грн. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. Відповідач повідомлявся про розгляд справи судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до поштового повідомлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі, яка направлялась за місцем реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , повернулись на адресу суду 25.11.2025 з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст.1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 25.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 482228846, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV5К47В, відправленого 25.10.2021 року. Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору, за цим договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 8500 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно п.1.2 зазначеного Договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Відповідно до п.1.3 вказаного Договору, кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 8500 гривень 00 копійок одразу після укладення договору, який має бути повернено до 24.11.2021 року. Згідно п.1.4 Договору Позичальник в будь-який час протягом Дисконтного періоду дії Договору може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту (траншів) отриманих протягом всього строку дії договору (п.1.5. договору). Відповідно до 1.7. Договору Кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі Дисконтний період), а саме до 24.11.2021 р. У випадку надання першого Траншу не вдень укладення Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Пунктом 1.8. договору визначено, що сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно підпунктами 1.9.1, 1.9.2, 1.9.3 пункту 1.9. вказаного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються в наступному порядку:виключно на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 211,70 процентів річних, що становить 0,58 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 704,63 процентів річних, що становить 1,93 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Крдитодавець за своїм вибором може надавати Позичальнику знижки на розмірі Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами та базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Підпунктом 1.12.2. пункту 1.12. договору визначено, що з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до підпункту 1.14.1 пункту 1.14 Договору орієнтовна загальна вартість Кредиту для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 1.3 Договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою, складає 9979 грн. 00 коп. та включає в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 1479 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 8500 грн 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 604,09% річних, при цьому загальна вартість першого Траншу за Кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 117,40% від суми першого Траншу. Згідно з п. 2.2.2 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний: здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору, у строки передбачені Договором; вчасно повідомляти про зміну своїх даних; виконувати інші обов`язки передбачені цим Договором. В п. 4.4. договору зазначено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем, в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» встановлено, що на виконання договору № 482228846 від 25.10.2021 року було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, надавачем платіжних послуг платника є АТ «КБ «Глобус» та отримувача АТ «Універсал Банк». Таким чином на рахунок Відповідача [PERSON] 5375-41XX-XXXX-5392 було перераховано 8500,00 грн. Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу [PERSON] на її картковий рахунок. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 482228846 від 25.10.2021, який складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 25.10.2021 року по 25.01.2022 року, відповідач [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 25.01.2022 року мала заборгованість на загальну суму 23 513,88 грн., з яких: 7 999,40 грн. по тілу кредиту; 15 753,86 грн. заборгованість по відсоткам. Згідно вказаного розрахунку заборгованості відповідачем року сплачено в рахунок погашення заборгованості: 29.10.2021 року 500,00 грн. та 197,20 грн., 24.11.2021 року 0,60 грн та 1206,40 грн, 27.12.2021 року 15,00 грн., які зараховано в рахунок погашення процентів за кредитом та тіла кредиту. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Первісним кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача. 28.11.2019 року між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №19, згідно якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2020. 31.12.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №26, що продовжила дію строку договору факторингу № 28/1118-01 до 31.12.2021. 31.12.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №27, що продовжила дію строку договору факторингу № 28/1118-01 до 31.12.2022. 31.12.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №31, що продовжила дію строку договору факторингу № 28/1118-01 до 31.12.2023. 31.12.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №32, що продовжила дію строку договору факторингу № 28/1118-01 до 31.12.2024. Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення вимоги, зазначені в реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №170 від 25.01.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 23 752,26 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 482228846 від 25.10.2021, який складений ТОВ «Таліон Плюс» за період з 25.01.2022 року по 30.05.2023 року, відповідач [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 30.05.2023 року мала заборгованість у сумі 30 665,28 гривень, з яких: 7 999,40 грн. сума заборгованості по основному боргу; 22 665,88 грн. сума заборгованості по відсоткам. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021. 03.08.2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду №2, що продовжила дію строку договору факторингу № 05/0820-01 до 31.12.2022. 30.12.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду №3, що продовжила дію строку договору факторингу № 05/0820-01 до 30.12.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 30 665,28 грн. В подальшому, 29 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ейс» укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е у відповідності до умов якого Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Ейс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 30 665,28 грн. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 482228846 від 25.10.2021 заборгованість [PERSON] станом на 05.06.2025 включно становить 30 665,28 грн, яка складається із: 7 999,40 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 22 665,88 грн прострочена заборгованість за процентами. Встановлені судом фактичні обставини в справі свідчать про те, що між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору № 482228846 від 25.10.2021 року, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, зокрема, в день укладення кредитного договору, тобто 25.10.2021 року перерахувало на банківську карту [PERSON] грошові кошти в сумі 8 500,00 грн., а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту. В подальшому, позивач набув до відповідача право грошової вимоги за кредитним договором № 482228846 від 25.10.2021 року. Як визначено умовами Договору, кредит надається строком на 30 днів, та процентна ставка складає 0,58 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. Згідно умов кредитного договору № 482228846 від 25.10.2021 розмір відсотків за 4 дні кредитування становить 197,20,00 грн (8500/100*0,58*4), що становить 49,30 грн. в день. Оскільки відповідач 29.10.2021 року оплатив частину заборгованості за тілом кредиту у розмірі 500,00 грн., то розмір відсотків за решту 26 днів кредитування становлять 1206,40 грн. (8000/100*0,58*26), що становить 46,40 грн. в день. Водночас, з долученого позивачем розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яким позивач підсумовує розмір своїх позовних вимог, слідує, що протягом дисконтного періоду (по 29.10.2021) позичальнику нараховувалися відсотки з розрахунку 49,30 грн. в день, що разом становить 197,20 грн., та протягом дисконтного періоду (по 24.11.2021) позичальнику нараховувалися відсотки з розрахунку 46,40 грн. в день, що разом становить 1 206,40 грн. Розмір відсотків наведений в розрахунку нарахований первісним кредитором за період з 25.10.2021 року по 24.11.2021 року не перевищує розмір відсотків, визначений умовами Кредитного договору та графіком розрахунків. Отже, обґрунтованими є розмір процентів за користування кредитом, нарахованих в межах строку кредитування в період з 25.10.2021 року по 24.11.2021 року в загальному розмірі 1403,60 грн. Як вбачається з матеріалів справи належних та допустимих доказів пролонгації Договору кредитної лінії № 482228846 від 25.10.2021 року після 05.01.2022 року, як це визначено в п.1.8. Договору, а саме Позивачем надано підтвердження здійснення Відповідачем, протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, однак відсутнє підтвердження, що Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Таким чином, за відсутності підтвердження продовження строку надання кредитної лінії, підстави для стягнення з Відповідача коштів в заявленому розмірі 30 665,28 грн., яка складається з: 7 999,40 грн. - заборгованість по кредиту; 22 665,88 грн. -заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, є недоведеним в частині нарахування відсотків за користування кредитом, оскільки такі відсотки нараховано після закінчення визначеного кредитним договором № 482228846 від 25.10.2021 року строку кредитування. Після закінчення строку повернення кредитного договору, кредитор не має право нараховувати проценти та неустойку, оскільки наслідками настання строку виконання кредитного зобов`язання в повному обсязі є припинення нарахування процентів кредитором - цей висновок визначений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. по справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18), пункт 91 якої визначає: «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється». Вказана судова практика є сталою та систематично застосовується. При укладенні кредитного договору, сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. Зважаючи на вказане, строк кредитування закінчився 24.11.2021 року і право кредитодавця нараховувати проценти за договором після закінчення цього строку припинилося. Окрім оплати тіла кредиту та процентів за користування кредитом 29.10.2021 року в розмірі 197,20 грн. та в розмірі 500,00 грн., а також 24.11.2021 року в розмірі 1 206,40 грн. та 0,60 грн., Відповідачем було здійснено оплату відсотків 27.12.2022 в розмірі 15,00 грн, які суд зараховує в рахунок погашення кредиту. За таких обставин, заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 7 984,40 грн. Сума процентів, яка нарахована в межах строку кредитування Відповідачем оплачена в повному обсязі. Враховуючи все вищезазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 984,40 грн. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial