Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У червні 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У обґрунтування вимог вказано, що між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено договір про надання кредиту № 11306071000. Відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2011 року у справі № 2-420/11 було стягнуто з [PERSON] суму боргу 125498,51 дол. США. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за кредитним договором № 11306071000 - ПАТ «Дельта Банк». 09.12.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (далі - Договір), відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором № 11306071000 - відступлено АТ «Альфа-Банк». Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором належать АТ «Альфа-Банк». У свою чергу, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого станом на 24.05.2021 року має заборгованість 3% за ст. 625 ЦК України на суму заборгованості згідно рішення суду - 11294,87 дол. США. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2021 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/32701/21-ц за правилами позовного (загального) провадження та призначено підготовче судове засідання. 08.09.2023 року на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 року занесеною до протоколу судового засідання відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, проте у матеріалах справи міститься заява від останнього, про розгляд справи без участі представника позивача, вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, від відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Згідно з ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, та з урахуванням тривалого перебування справи у суді, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судовим розглядом встановлено, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за кредитним договором № 11306071000 - ПАТ «Дельта Банк». 09.12.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором № 11306071000 - відступлено АТ «Альфа-Банк». Згідно вище значеного Договору відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 11306071000, що було укладено між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та фізичною особою [PERSON] , на користь АТ «Альфа-Банк». Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором належать АТ «Альфа-Банк». Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, судовим розглядом встановлено, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до Реєстру внесено запис про зміну найменування юридичної особи, а саме позивач має назву Акціонерне товариство «Сенс Банк». Так, між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 11306071000 (далі - кредитний договір). Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач (за Договором Кредитор) зобов`язується надати відповідачу (за Договором Позичальникові) кредит у сумі 100000,00 дол. США. Відповідно до Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2011 року по справі № 2-420/11 було стягнуто з [PERSON] суму боргу у розмірі 125498,51 дол. США. У свою чергу судовим розглядом встановлено, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого, відповідно до розрахунку наданого стороною позивача станом на 24.05.2021 року відповідач має заборгованість 3 % за ст. 625 ЦК України на суму заборгованості згідно рішення суду у розмірі 11 294,87 дол. США. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Окрім того, обов`язок боржника сплачувати проценти за користування кредитом припиняється лише при повному погашенні заборгованості за кредитним договором. Зокрема, ст. 625 ЦК України, врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим (Постанова Верховного суду України від 26.04.2017 року справа № 3-1522 гс 16). Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов`язань за договором належним чином не виконала, не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов договору. Враховуючи вищевикладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору 4 651,88 грн.

Outcome: approved