Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

18.12.2025 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі Позивачка) до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення додаткових витрат на дитину. Позов мотивований тим, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на утримання якої згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.12.2014 з Відповідача на користь Позивачки стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх доходів Відповідача; шлюб між сторонами розірвано і дитина проживає разом з Позивачкою та на даний час є студенткою Державного торгівельно-економічного університету, загальна вартість навчання у якому становить 168800.00 грн. Позивачкою сплачено за два семестри навчання 21268.80 грн. та 21416.50 грн.; також, Позивачкою сплачено 8120.00 грн. за проживання дитини у гуртожитку. Окрім того, дитина має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим проходила обстеження, здавала аналізи, вартість яких становить 280.00 грн., їй було призначено лікування на суму 1299.50 грн. Оскільки Позивачка не має достатньо коштів на навчання та лікування дитини, тому вона звернулася до суду з даним позовом, у якому просить стягнути половину вищевказаних витрат з Відповідача на загальну суму 26192.40 грн. Згідно з ухвалою суду від 22.12.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 22.01.2026. У судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому, Позивачка позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити; Відповідач відзиву на позов не подав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно та повно встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована разом з Позивачкою в [ADDRESS] (а.с.6-9). Шлюб між сторонами розірваний згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22.07.2013 (а.с.10-12). 13.08.2025 між Позивачкою та Державним торговельно-економічним університетом укладено Попередній договір, згідно з яким сторони зобов`язалися за умови зарахування [PERSON] , упродовж двох тижнів з дати видання наказу про зарахування укласти Договір про надання платної послуги щодо підготовки фахівця; на підтвердження укладення Договору про надання платної освітньої послуги замовник надає виконавцю завдаток у рахунок належних з нього платежів до оплати за Договором про надання освітньої послуги; завдаток в сумі 21100.00 грн. сплачує замовник виконавцю в день укладення Попереднього договору або протягом трьох днів після подання замовником відповідної заяви (а.с.18-19). 12.09.2025 між Позивачкою та Державним торговельно-економічним університетом укладено Договір №4486д/6к-2025 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця, для здобувача вищої освіти [PERSON] , згідно з яким загальна вартість платної освітньої послуги становить 168800.00 грн., у тому числі І курс 2025-2026 навчальний рік 42200.00 грн. (а.с.14-17). Згідно з квитанцією від 13.08.2025 та чеком переказу коштів від 16.12.2025 на рахунок Державного торговельно-економічного університету в рахунок оплати за навчання [PERSON] були сплачені грошові кошти на загальну суму 42685.30 грн. (а.с.20-22). Також, виходячи з копії чеку переказу коштів від 26.08.2025 Позивачкою на рахунок Державного торговельно-економічного університету у рахунок оплати за гуртожиток за [PERSON] перераховано 8120.00 грн. (а.с.23). Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 23.10.2025 [PERSON] пройшла ультразвукове дослідження ОЧП та нирок, 24.10.2025 отримала консультацію у дитячого лікаря-нефролога та 08.11.2025 здала аналізи, вартість яких становить 280.00 грн. (а.с.24-25). Разом з тим суд не бере до уваги та не вважає такими, що доводять понесення Позивачкою додаткових витрат на дитину копію чека від 25.10.2025 на придбання ліків на суму 1299.50 грн., оскільки доказів призначення вказаних ліків саме неповнолітній дитині сторін суду не надано. Також не зрозуміло, чому вказані ліки були придбані в м.Ромни Сумської області, тоді як неповнолітня [PERSON] проживає в с.м.т.Дмитрівка Ніжинського району Чернігівської області, проходила обстеження та отримувала консультації лікаря в м.Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, а навчається та здавала аналізи в м.Київ (а.с.24, 26). Згідно з положеннями Конвенції про права дитини та Декларації прав дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Положеннями ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог ч.2 ст.185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, можуть бути додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню у рахунок відшкодування додаткових витрат, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) та від 09 вересня 2019 року у справі № 344/5315/18 (провадження № 61-6722св19). Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження необхідних та фактично понесених додаткових витрат на дитину, Позивачка надала суду відповідну документацію, виходячи з якої її витрати на навчання (42586.30 грн.), проживання у гуртожитку (8120.00 грн.) та аналізи дитини (280.00 грн.) складають 51085.30 грн. При цьому половина вказаної суми складає 25542.65 грн. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову (на 97.5%), у зв`язку з чим, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1180.92 грн.

Outcome: partial