Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу у розмірі 198 839,96 грн., а також судовий збір в розмірі 3028 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 11.12.2021 відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом "Chevrolet" д.р.н. [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом "Audi" д.р.н. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Audi" д.р.н. [NUMBER] була застрахована за полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №235314ак9ф. Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва по справі № 759/1149/22 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Позивачем на підставі страхового акту здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 326 239,96 грн. За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом №АР2495356 в ПрАТ "СК "ЕТАЛОН"", то остання відшкодувала ПрАТ "СК "АРКС" страхове відшкодування в розмірі 127 400,00 грн. Отже різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 198 839,96 грн. Таким чином, на підставі ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки у межах сплаченого позивачем страхового відшкодування. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22.08.2019 між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу за №235314ак9ф, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «AUDI Q8», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.7, 9-21). 11.12.2021 у м. Києві на Берест-Литовському шосе, водій [PERSON] , керуючи автомобілем CHEVROLET, д.н.з. [NUMBER] , завчасно не зайнявши крайнє праве положення здійснив поворот праворуч з другої смуги руху, при цьому не пропустив автомобіль AUDI , д.н.з. [NUMBER] , який рухався по першій смузі руху в попутному напрямку, внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження та матеріальних збитків (а.с. 25). Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2022 у справі №759/1149/22 дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили (а.с.25-26). Страхувальник звернулася до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 11.12.2021 (а.с. 6). Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 04.01.2022, ремонтної калькуляції від 12.01.2022, рахунку від 12.01.2022, розрахунку страхового відшкодування №1.003.21.0030001, страхового акту №ARХ3169768 від 28.01.2022, страхового акту №ARХ3177375 від 18.02.2022, та умов договору страхування наземних транспортних засобів за №235314ак9ф від 22.08.2019 розмір страхового відшкодування склав 326239,96 грн., яке позивачем сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується платіжними дорученнями №865908 від 31.01.2022 та №872221 від 21.02.2022 (а.с.27-52). 30.03.2023 позивач звернувся до відповідача із претензією, відповідно до якої вимагав сплатити суму залишку боргу, яка підлягає оплаті винуватцем дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 198839,96 грн. (а.с.53). Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено що, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що ПрАТ «СГ«ЕТАЛОН» компенсовано йому шкоду, завдану [PERSON] , в розмірі 127400,00 грн. Однак доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано. За відсутності документів, що підтверджують вказану суму, не вбачається за можливе стверджувати про обгрунтованість заявленої у цьому позові суми. А тому підстави для задоволення позову відсутні. При цьому суд враховує, що за правилами частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і ненадання позивачем у справі, що розглядається, доказів в підтвердження обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позбавляє суд можливості перевірити розмір суми, невідшкодованої страховою компанією винної особи з метою її стягнення з такої особи в порядку суброгації.

Outcome: dismissed