Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , який обґрунтовує наступним. 12.01.2022 року [PERSON] та Акціонерне Товариство «ОТП БАНК» уклали кредитний договір № 2038750211, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 29.90% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 23188.00 грн.. На виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банком було видано кредит Відповідачу, що підтверджується випискою по рахунку, що додається до позовної заяви. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 21.06.2024 загальний розмір заборгованості становив 36673,66 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 21 540,12 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15 133,54 грн. 21.06.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2038750211 від 12.01.2022 року. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача вищевказану заборгованість за кредитом та витрати на сплату судового збору та правничу допомогу. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2025 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився. Місце проживання відповідача зареєстроване в Мелітопольському районі Запорізької області, який з лютого 2022 р. є тимчасово окупованою територією. Відповідач не зареєстрований як внутрішньо переміщена особа. Про час, дату та місце слухання справи повідомлявся в порядку передбаченому Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відзиву на позов, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності, від відповідача до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 1 ст.280ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281ЦПК України суд 23.01.2026 р. постановив ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. 12.01.2022 року між AT «ОТП БАНК» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 2038750211, за умовами якого останньому видані кредитні кошти на суму 23188.00 грн. зі строком повернення до 12.01.2023 р., шляхом внесення щомісячних платежів згідно графіку. З виписки по кредитному рахунку позичальника [PERSON] , розрахунку заборгованості вбачається, що кредитор виконав свої зобов`язання надавши кредитні кошти в обумовленій сумі, а позичальник не належним чином виконав свій обов`язок по поверненню тіла кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого виникла кредитна заборгованість у розмірі 36673,66 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 21 540,12 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15 133,54 грн. 21.06.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, за яким останнє набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за вищевказаним. До теперішнього часу вищевказана заборгованість, яка не спростована відповідачем під час судового розгляду цієї справи, не погашена. Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексуУкраїни позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048Цивільного кодексуУкраїни позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526, 527, 530Цивільного кодексуУкраїни зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог. Згідно з ст. ст. 610, 612Цивільного кодексуУкраїни порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦПК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором, але не виконав свої кредитні зобов`язання до теперішнього часу, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вищевказаної кредитної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України). У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Професійну правничу допомогу позивачу у цій справі надавала адвокат Литвиненко О.І. на підставі договору № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024. Представником позивача надано акт прийому-передачі наданих правничих послуг у справі на суму 9200,00 грн., в якому зазначені детальний опис наданих послуг та витрачений на них час, та платіжна інструкція про їх оплату позивачем. Суд, оцінивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, які були надані в межах обумовлених договором про надання правової допомоги сум та розцінок за правничі послуги, враховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи, відсутність заяв відповідача про зменшення заявлених витрат, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пред`явленої суми витрат останнього на правничу допомогу.

Outcome: approved