Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі від заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 30 серпня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] та проживала з ним однією сім`єю. Проте з часом сімейне життя подружжя не склалося та в подальшому рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23.01.2019 року у справі № 642/6922/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За час спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу постійно проживає разом з матір`ю. З початку повномасштабного вторгнення РФ позивач разом з донькою були вимушені змінити місце проживання та наразі проживають поза межами України, а саме в Німеччині. Однак з 2022 року батько почав всіляко ухилятись від утримання малолітньої доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає, в зв`язку з чим всі витрати, пов`язані з матеріальним забезпеченням дитини, наразі несуться [PERSON] самостійно. Вказує, що відповідач має регулярний дохід, який повністю витрачає на свої потреби, аліменти нікому не платить, інших неповнолітніх дітей не має. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2025 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце повідомлялась. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судовому засіданні повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2014 року, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 січня 2019 року. Судом встановлено, що сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З позовної заяви вбачається, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] не надає. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач є людиною працездатною та здоровою за станом здоров`я, тому не позбавлений можливості утримувати дитину. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред`явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved