Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

У листопаді 2025 року до Хорольського районного суду Полтавської області звернувся представник [PERSON] - адвокат Павелко Руслан Сергійович з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування пред`явлених позовних представник позивача вказав, що з 17.06.2016 позивач [PERSON] з відповідачем перебували у шлюбі. Від даного шлюбу у подружжя народилась донька: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 22.06.2018 шлюб було розірвано. Сімейні стосунки припинені. Після розірвання шлюбу малолітня донька залишилась проживати з позивачкою, при цьому відповідач матеріальну допомогу на утримання спільної дитини в добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим позивач просить стягнути аліменти на утримання доньки. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Павелко Р. С. у судове засідання не з`явились, у позовній заяві просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Правом на відзив відповідач не скористався. Згідно із частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд відповідно до статті 280 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 17 червня 2016 року. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області у справі № 548/1029/18 від 22.06.2018 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а. с. 7). Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.12.2016 (а. с.6). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Хорольської міської ради від 06.11.2025 № 09.08./1911, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] та сином [PERSON] (зворот а. с. 6). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Згідно із частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. Згідно зі статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн на підставі: копії витягу з договору б/н від 07.11.2025, детального опису робіт (наданих послуг) від 07.11.2025; квитанції до прибуткового касового ордеру № 14 від 09.11.2025 про фактичну оплату наданих послуг в сумі 4500 грн; копії ордеру на надання правничої допомоги серія ВІ № 1310841. Суд, проаналізувавши надані докази, доходить до такого висновку. Відповідно до частин другої, третьої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Витрати позивачки на правову допомогу наведені в орієнтовному розрахунку судових витрат в тексті позовної заяви та, на думку суду, підтверджуються належними та допустимими вищенаведеними доказами, розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником позивачки у справі, не є завищеними чи необґрунтованими та є цілком пропорційними предмету спору та складності справи. Клопотання від відповідача про зменшення розміру заявлених судових витрат не надходило. Оскільки позов задоволено повністю, тому понесені та документально підтверджені позивачкою судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved