Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

19.06.2025 року до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшли матеріали позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 16.11.2020 року між Акціонерним товариством «ФОРВАРД БАНК» та [PERSON] укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання анкети-заявки № 200308251, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредитний ліміт, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. 25.07.2024 міжАТ «ФОРВАРД БАНК» та ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал було укладено договір відступлення прав вимоги № GL1N426202/1, відповідно до якого до ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал направив відповідачу [PERSON] досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості № 23729460 від 09.06.2025 р. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] становить 43844,22 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 24803,84 грн.; заборгованість за відсотками 19040,38 грн. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість по кредитному договору № 200308251 від 16.11.2020 року у розмірі 43844,22 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Матеріали справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором перебували в провадження судді [PERSON] . Рішенням Вищої ради правосуддя від 07.10.2025 року № 2075/0/15-25 [PERSON] звільнено з посади судді Зіньківського районного суду Полтавської області на підставі п.3 ч.6 ст.126 Конституції України. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.10.2025 року дану справу передано на розгляд судді Ситник О.В. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 05.11.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 26.01.2026 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем його реєстрації, судова повістка повернулась до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 81-82), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://zn.pl.court.gov.ua/sud1607. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування. У відповідності до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як встановлено ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Згідно інформаційної довідки Відділу ЦНАП від 26.06.2025 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 66), та саме за вказаною адресою направлялась судова повістка відповідачу. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст. 128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Відповідач з відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 16.11.2020 року між Акціонерним товариством «ФОРВАРД БАНК» та [PERSON] укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання анкети-заявки № 200308251, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредитний ліміт, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. 25.07.2024 р. між АТ «ФОРВАРД БАНК» та ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал було укладено договір відступлення прав вимоги № GL1N426202/1, відповідно до якого до ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал направив відповідачу [PERSON] досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості № 23729460 від 09.06.2025 р. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] становить 43844,22 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 24803,84 грн.; заборгованість за відсотками 19040,38 грн, Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість по кредитному договору № 200308251 від 16.11.2020 року у розмірі 43844,22 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 розділу ІІІ, якщо інше не встановлено цим параграфом і не впливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем [PERSON] було отримано кредитні кошти, що підтверджується розпискою про отримання картки від 20.11.2020 р. (а.с. 44) та банківськими виписками по особовому рахунку відповідача (а.с.9-42). Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущено порушення зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 43844,22 грн., знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Відповідно до частини 1статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». На підтвердження залучення правничої допомоги представником позивача надано суду копії: договору про надання правової допомоги № 0206 від 02.06.2025 р. укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» та АО «Апологет» (а.с. 51), акт № 260 про наданих послуг від 09.06.2025 р. та детальний опис наданих послуг до акту (а.с. 52), виписка (а.с. 51), ордер (а.с. 53). Оскільки позивачем надано документальне підтвердження витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, про задоволення вимог в частині про відшкодування витрат на правничу допомогу, в розмірі 7000.00 грн. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн (а.с. 5). На підставі викладеного та

Outcome: approved