Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] , за участю третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батьківство, в обґрунтування якого вказав, що 15 листопада 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2142. В подальшому 20 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис №876. [PERSON] є батьком [PERSON] , який загинув під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини у селі Лобкове, Васильківський район Запорізької області. 18 листопада 2009 року [PERSON] був записаний батьком двох дітей: [PERSON] та [PERSON] . Матір`ю дітей є [PERSON] , з якою [PERSON] прожив разом однією сім`єю приблизно 1,5 року з моменту одруження, однак потім до моменту розлучення шлюб носив формальний характер. На думку позивача, його загиблий син [PERSON] не є біологічним батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , про що йому самому за життя не було відомо. У період, що передував народженню дітей, відповідачка не знаходилась із його сином у повноцінних сімейних відносинах, у зв`язку з чим просить суд виключити відомості про батьківство [PERSON] з актових записів про народження [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який народився [INFO] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяви та з урахування висновку судової молекулярно-генетичної експертизи. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, вказала, що її колишній чоловік [PERSON] не є біологічним батьком дітей. Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засіданні не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 20.10.2009 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що складено актовий запис № 876 від 20.10.2009 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , де зазначено прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] » та « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, що про видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . 18.12.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції складені актові записи : № 3303 від 18 грудня 2009 року про народження [PERSON] , який народився [INFO] , де в графі відомості про батька внесені відомості про батьківство [PERSON] № 3304 від 18 грудня 2009 року про народження [PERSON] , який народився [INFO] , де в графі відомості про батька внесені відомості про батьківство [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.01.2012, про що видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , де внесено відомості про прізвище дружини « [PERSON] ». Відповідно до статті 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану у порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до частини 2 статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до частини 3 статті 122 Сімейного кодексу України, подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно до частини 3 статті 137 Сімейного кодексу, якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. Відповідно до частини 4 статті 137 Сімейного кодексу, до вимоги про виключення запису про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. За правилами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/123-25/14540-БД від 12.11.2025 [PERSON] не може бути родичем по чоловічій лінії [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а протилежного судом не встановлено, тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved