Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 60838,52 грн., що утворилась за період з 01.12.2014 по 30.09.2023, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 30.09.2023 в сумі 431,06 грн, за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 30.09.2023 в сумі 4952,97 грн., за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.09.2023 в сумі 255,60 грн., інфляційні втрати в сумі 2557,45 грн та 3% річних в сумі 980,63 грн, а також судові витрати в сумі 2580,02 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] та [PERSON] яким надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у відповідачів виникла заборгованість в сумі 70016,23 грн., що утворилась станом на 01 червня 2025 року. Ухвалою від 03 липня 2025 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 27 січня 2026 року вирішено про заочний розгляд справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Своїм правом на поданні до суду відзиву на позовну заяву не скористались. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 20.06.2025, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію з урахуванням періоду платежу, відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно наданих позивачем розрахунків, станом на 01 червня 2025 року відповідачам нарахована заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 60838,52 грн., що утворилась за період з 01.12.2014 по 30.09.2023, за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 30.09.2023 в сумі 431,06 грн, за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 30.09.2023 в сумі 4952,97 грн., за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.09.2023 в сумі 255,60 грн., інфляційні втрати за період з 01.05.2019 по 31.01.2022 в сумі 2557,45 грн та 3% річних за період з 01.05.2019 по 31.01.2022 в сумі 980,63 грн. Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017 р. № 2189 VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи відсутність заяви відповідачів про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, з останніх на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню вказана заборгованість. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Отже, з відповідачів на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422.00 грн. Крім того, частинами 1, 3 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивач просив суд стягнути з відповідача витрати за отримання довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб у розмірі 89.62 грн., які не підлягають стягненню оскільки позивачем документально не доведено понесення даних витрат. Також, абзац 2 частини 1 статті 177 ЦПК України зобов`язує позивача, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет, додати до позовної заяви докази надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. У разі недотримання цієї вимоги закону, позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України. Таким чином, судом встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, зокрема щодо надіслання відповідачу копії позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, у разі звернення до суду за допомогою системи «Електронний суд», є необхідними для підготовки справи до розгляду, а тому підлягають стягненню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. З долучених до позовної заяви квитанції про сплату поштового відправлення встановлено, що КП «Харківські теплові мережі» сплатило АТ «Укрпошта» за пересилання відповідачу копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, грошові кошти у загальному розмірі 60,00 грн за пересилання поштового відправлення. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягають стягненню інші судові витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, у розмірі 60,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved