Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Представник заявниці адвокат Пересоляк Олександр Сергійович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, після смерті батька дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 2013 року [PERSON] проживала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] , як дружина та чоловік, однією сім`єю. У них народився син [PERSON] , [INFO] , реєстрацію народження якого було здійснено відповідно до ст.135 СК України. Під час виконання бойових завдань за призначенням, в ході бойових дій з 20.07.2023 [PERSON] знаходився у військовому госпіталі м. Запоріжжя з приводу поранення. 07.08.2023 було констатовано смерть [PERSON] . Встановлення факту батьківства має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення пенсії дитині у зв`язку із втратою годувальника. Просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в місті Запоріжжя Запорізької області, є батьком [PERSON] , який народився [INFO] у місті Сіверськ Донецької області, Україна. Представник заявниці Скрипченко Д.В. в судовому засіданні підтримав вимоги заяви повністю, підтвердив обставини викладені у заяві та просив суд задовольнити вимоги заяви повністю. Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Управління державної реєстрації Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи наявні заяви, згідно яких вони не заперечують проти задоволення вимог заяви. Вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши письмові докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в місті Запоріжжя Запорізької області. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00041394182 від 13.09.2023, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] народився [INFO] у місті Сіверськ Донецької області, Україна. Висновком експерта ДСУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 1210 від 25.09.2025 підтверджено батьківство загиблого [PERSON] , [INFO] відносно дитини [PERSON] [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю походження ДНК - профілів від дитини та батьків не менше 99,99999999%. У своїй заяві та під час судового розгляду представник заявниці вказує, що із [PERSON] до його смерті заявниця проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, як чоловік і дружина, вели спільне господарство, спільно виховували та утримували сина, дбали про його розвиток, здоров`я, що знайшло своє підтвердження у письмових матеріалах, досліджених у судовому засіданні. Вказані обставини підтверджують доводи заявника, вказані у заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження сина її батьки не перебували в шлюбі між собою та відомості про батька було вказано зі слів матері. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 СК України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч. 1ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змістуст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved