Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просить виключити відомості про нього, як батька дитини з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції 26 лютого 2009 року, за актовим записом № 24, припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] , [INFO] на утримання [PERSON] , [INFO] , що стягуються відповідно до рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 26.11.2010 року у справі №2-640-10 та звільнити його від сплати всієї заборгованості по сплаті аліментів, на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , нарахованої на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 26.11.2010 року у справі №2-640-100, та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати в сумі 14533,00 гривень. Свій позов обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі, однак рішенням Радомишльського районного суду від 12 грудня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. 19 лютого 2009 року відповідачка народила дівчинку [PERSON] протягом 10 місяців після реєстрації розірвання шлюбу та позивача було записано батьком цієї дитини. У березні 2025 року позивач дізнався, що дитина [PERSON] не є його рідною донькою. Згодом був зроблений аналіз ДНК Медико-генетичним центром «Мапа Папа» (м. Київ). За результатом дослідження № 47461 від 29.05.2025 аналізу ДНК на спорідненість Батько Дитина, ймовірність родинного зв`язку «Батько Дитина» становить 0%. Наслідком ухвалення судом такого рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення в розумінні 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати аліментів. З огляду на викладене,враховуючи те, що висновком експертизи встановлена відсутність кровного споріднення між дитиною та позивачем, останній оспорює своє батьківство, обов`язок зі сплати аліментів на утримання дитини та заборгованість зі сплати цих аліментів. Указані обставини стали підставою звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 14.08.2025 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують. При розгляді справи покладаються на розсуд суду. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно наявних в матеріалах справи витягу Актового запису про народження сторони зазначені батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.07.2004 РАЦС Радомишльським РУЮ, актовий запис № 39 розірвано на підставі рішення Радомишльського районного суду від 12.12.2007, справа № 2-1045/07. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 26.11.2010 року, ухваленого у справі №2-640-10 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 300,00 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи з дня подачі до суду позову і до їх повноліття. Довідкою Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області №21225/233-29/25 від 04.04.2025 підтверджується те, що на виконанні у цьому відділі перебуває виконавчий лист Радомишльського районного суду від 01.03.2011 року, виданого з метою виконання рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 26.11.2010 року, ухваленого у справі №2-640-10 про стягнення аліментів (а.с. 17). З розрахунку заборгованості по аліментах зробленого Коростишівським відділом державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області №21193/233-29/25 від 04.04.2025 слідує, що заборгованість позивача по сплаті аліментів на утримання дитини Віолетти, станом на 01.04.2025 складає 59662,50 грн. Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №47461 від 29.05.2025, наданого ТОВ «МАМА ПАПА» для подання до суду, біологічне батьківство позивача відносно [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, виключається. Ймовірність батьківства складає 0% (а.с. 23-40). Доказів зворотного відповідачем не надано. Таким чином, судом встановлено, що позивач не є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . З копії актового запису про народження № 24 від 26.02.2009 року, щодо реєстрації народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що запис про батька зроблений не на підставі спільної заяви, а на підставі актового запису про шлюб № 39 від 10.07.2004 року, оскільки актовий запис про розірвання шлюбу був вчинений лише 06.06.2008 року за № 61. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Враховуючи викладене вище, зокрема встановивши відсутність кровного споріднення позивача відносно неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги про оспорювання батьківства і виключення відомостей про позивача, як про батька дитини, підлягають задоволенню. Виходячи із змісту ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають батьки. Оскільки суд дійшов висновку про відсутність кровного споріднення і виключення з актового запису про народження відомостей про позивача як про батька неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що позивач втратив обов`язок з утримання цієї дитини. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі №477/1165/20, наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення в розумінні 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. З огляду на викладене, ураховуючи те, що [PERSON] не є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , проте існує обов`язкове до виконання нескасоване судове рішення, яким з позивача на теперішній час стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дітей, суд робить висновок про те, що позовні вимоги в частині припинення стягнення з позивача аліментів підлягають задоволенню, як і вимога про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини, а також від сплати від виконавчого збору і винагороди державного виконавця. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на результат вирішенні спору, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з суми судового збору та витрат пов`язаних із залученням експерта в загальному розмірі 14533,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.20, 40). На підставі викладеного,

Outcome: approved