Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 21496,00 грн., з яких 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредитом; 11496,00 грн. заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором № 4657744194 від 01.06.2021 укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», за яким відповідач отримав кредит сумі 10000,00 грн. зі сплатою процентів строком на 126 днів за допомогою електронного підпису одноразовим індикатором № MNV3YD68 шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, проте відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору внаслідок чого виникла заборгованість. 28 листопада 2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01 року. 05 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. 08 липня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором. На момент подання позовної заяви до суду заборгованість відповідача становить на загальну суму 21496,00 грн., яка складається: заборгованість по кредиту - 10000,00 грн.; заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом - 11496,00 грн. Враховуючи, що відповідач свого зобов`язання за кредитним договором не виконав та право вимоги за ними перейшло до позивача, останній звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2025 року позовну заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Тульчинського районного суду Вінницької області. Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 23.10.2025 року позовну заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Крижопільського районного суду Вінницької області. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Через канцелярію суду засобами поштового зв`язку 17.12.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов від 11.12.2025 року, в якому на обґрунтування своїх заперечень відповідач покликається на те, що у матеріалах справи не міститься копії договорів факторингу між первинним кредитором та первинним фактором у повному обсязі (28 листопада 2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»), також договір факторингу між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем, у тому числі докази оплати договору факторингу та копія реєстру права вимог, та додатків до нього, щоб підтверджувало належність позивача як нового кредитора у цій справі. Крім того відповідач посилається нате, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01 року, проте лише 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір кредитної лінії тобто договір факторингу було укладено, ще до виникнення первинних кредитних правовідносин між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а тому на момент укладання договору факторингу дійсне право вимоги не виникли у ТОВ «Таліон Плюс». Також відповідач в обгрунтування своїх заперечень покликається на те, що неможливості стягнення штрафу та пені з відповідача у зв`язку дії воєнного стану та нарахування відсотків поза строком дії кредитного договору, а саме встановленого в договору строку дії кредиту 30 календарних днів. Крім того відповідач зазначає, що денна відсоткова ставка не може перевищувати 1% відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування». Крім того відповідач заперечує проти суми витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. вважаючи її неспіврозмірною. Через підсистему «Електронний суд» 17.12..2025 року представник позивача надав відповідь на відзив в якому в обґрунтування своїх заперечень на відзив на позовну заяву в якому покликається на те, що 28 листопада 2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір фаторингу № 28/1118-01 надалі між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткові угоди № 19 від 28.11.2029, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021 року, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року в наслідок чого дія договору факторингу № 28/1118-01 була продовжена, та право вимоги перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» відповідно реєстру прав вимоги до договору факторингу № 28/1118-01. Також представник позивача щодо заперечень позивача на строк дії договору зазначає, що кредитний договір укладено на 126 днів відповідно до п.1.2 № 4657744194 від 01.06.2021 проте нарахування відбулись лише 96 днів. Щодо заперечень позивача, щодо неспівзмірності витрат на правову допомогу останнє спростовується долученим актом прийому - передачі виконаних робіт. 14.01.2026 року засобами поштового зв`язку канцелярією суду отримано лист про надання інформації АТ «Райффазен Банк» від 01.01.2026 року № 81-15-9/54-БТ на виконання ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 27.11.2025 року. Представник позивача в судові засідання не з`являвся, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в позовні заяві вказав про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи за адресою його реєстрації. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, 01 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] [PERSON] було укладено договір № 465774194 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (далі - Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 1000,00 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору кредит надається строком на 126 днів. Пунктом 1.4 Кредитного договору визначено, що нарахування процентів за користуванням кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми кредиту за час користуванням ним («Дисконтна процентна ставка»). Відповідно до п. 1.5. Договору на умовах викладених в п. 1.6 Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користуванням ним («Базова процентна ставка»). Пунктом 1.6 Договору передбачено, що умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором умови про нарахування за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня, що слідує Датою платежу. У разі якщо Позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором, умови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості. Пунктом 1.7 Кредитного договору визначено, що повернення частини кредиту та всіх нарахованих процентів здійснюється раз в два тижні (кожні 14 днів) починаючи з першого тижня користування кредитом. Рекомендований розрахунок сукупної вартості кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтетній формі, зазначаються в графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до Договору) Відповідно до п.1.9 Кредитного договору проценти за користування кредитом , в розмірі передбаченому договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами починаючи з першого дня користування кредитом відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться у користуванні. Пунктом 4.2 Кредитного договору визначено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим індентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як власноручний підпис. Кредитодавець свої зобов`язання виконав, що підтверджується платіжним доручення АТ "АЛЬФА-БАНК" від 01 червня 2021 року, № 6a3bb613-4435-4c3b-85f4-5a4b8da87be2 платник ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало грошові кошти в сумі 10000.00 грн. на картковий рахунок, № [NUMBER] , із призначенням платежу: Переказ коштів згідно договору № 465774194 від 01.06.2021, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Voneyveo SFD Visa Transfer та випискою по рахунку [NUMBER] сформованою АТ «Райффайзен Банк» за період з 01.06.2021 -06.06.2021. Відповідно до листа АТ «Райффайзен Банк» від 01.01.2026 року № 81-15-9/54-БТ банківська картка [NUMBER] емітована на імя [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Окрім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" сформованої 30.08.2023 року акцеп оферти позичальником (підписання договру одноразовим ідентифікатором): здійснено одноразвим ідентифікатором MNV3YD68 відпраленого позичальнику 01.06.2021 12:58;12 із застосуванням засобом звязку для відправки індентифікатора [NUMBER], [INFO], індефікатор введено позичальником 01.06.2021 12:59:29. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір № 465774194 від 01.06.2021, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від позивача прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір, тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується довідкою про ідентифікацією ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" із застосуванням одноразового ідентифікатора MNV3YD68. Таким чином, встановлено, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" виконало свої обов`язки за Договором № № 465774194 від 01.06.2021, обставини укладання договору та отримання суми кредиту в розмірі 10000,00 грн відповідачем не заперечується. Відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу, строк договору 28 листопада 2019 року. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Пунктом 1.2. Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку №1 до договору. Тобто, реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою даний договір викладено у новій редакції та продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2021 року. У пункті 4.1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (нова редакція) зазначено, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. 31 грудня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою даний договір викладено у новій редакції та продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2021 року. 31 грудня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою даний договір викладено у новій редакції та продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2023 року. 31 грудня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою даний договір викладено у новій редакції та продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року. Відповідно до реєстру прав вимоги № 148 від 25 серпня 2021 року на умовах договору клієнт відступає фактору наступні права вимоги до наступних боржників, зокрема [PERSON] на загальну суму заборгованості 20066,00 грн., з яких 10 000,00 грн. заборгованість по основному боргу; 10066,00 грн. заборгованість по відсоткам. Також, судом встановлено, що 05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/00820-01, згідно п. 1.3.якого, визначено, що право вимоги - означає всі права клієнита за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитним договором, строк платежу за якими настав, а також прав вимоги, які виникають в майбутньому. Пунктом 4.1 вищезазначеного договору визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 03 серпня 2021 року між між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/00820-01 від 05 серпня 2020 року, якою даний договір викладено у новій редакції та продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2022 року. 30 грудня 2022 року між між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/00820-01 від 05 серпня 2020 року, якою даний договір викладено у новій редакції та продовжено строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року Відповідно до реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року на умовах договору клієнт відступає фактору наступні права вимоги до наступних боржників, зокрема [PERSON] на загальну суму заборгованості 21496,00 грн., з яких 10 000,00 грн. заборгованість по основному боргу; 11496,00 грн. - заборгованість по відсоткам 08 липня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е. Відповідно до реєстру боржників від 08 липня 2025 року до договору факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року клієнт відступає фактору право вимоги заборгованостей до боржників-позичальників на умовах передбачених договором факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025, зокрема [PERSON] на загальну суму заборгованості 21496,00 грн., з яких 10 000,00 грн. заборгованість по основному боргу; 11496,00 грн. - заборгованість по відсоткам. Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Відтак, право вимоги за кредитним договором № 2465774194 від 01 червня 2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - від 25 серпня 2021 року, відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги № 148, тобто -вже після укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем 01 червня 2021. Як вбачається з вищенаведеного, договорами факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, № 05/00820-01від 05 серпня 2020 року, № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 (з урахуванням додаткових угод) передбачено передачу прав вимоги за договорами, перелік яких наведено у відповідних Реєстрах прав вимоги, а не відступлення прав вимоги за самими договорами факторингу. Згідно з п. 4.1. цих договорів, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, який є невід`ємною частиною договору. Тобто, фактичне відступлення прав вимоги не обмежується моментом укладення кредитного чи договору факторингу, а здійснюється на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. Таким чином, перехід права вимоги за кредитним договором стосувався дійсного на той момент зобов`язання та відбувся на законних підставах, оскільки реєстри прав вимоги укладені в межах чинності договорів факторингу та вже після укладення кредитного договору, а отже ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» довело своє право вимоги до відповідача Таким чином суд не приймає до уваги доводи відповідача, щодо відсутності факту відступлення права вимоги до відповідача за кредитним договором - позивач є належним кредитором та отримав дійсне право вимоги за кредитним договором № 465774194 від 01 червня 2021 року. Суд не приймає до уваги доводів відповідача, про неправомірність нарахування відсотків поза строку кредитування 30 календарних днів та застосування денної відсоткової ставки, що не може перевищувати 1% відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування» суд зазначає наступне. Як встановлено судом відповідно до п. 1.2. Кредитного договору кредит надається строком на 126 днів. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору від 01.06.2021 на умовах викладених в п. 1.6 Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користуванням ним («Базова процентна ставка»). Відповідно до частини 5 статті 8ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1% (статтю 8 було доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023). Згідно пункту 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» № 3498-IX, тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120днів -2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон набрав чинності 24.12.2023 року. Таким чином сторони погодили строк кредитування 120 календарних днів із застосуванням відсоткової ставки 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користуванням ним. Зміни до Закону України ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки набули чинності 24.12.2023 року тобто після укладання Кредитного договору 01.06.2021 року. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості підписаного директором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 25.08.2021 року заборгованість за кредитним договором № 465774194 від 01 червня 2021 року становить 20066,00 грн., з яких 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредитом; 10066,00 грн. заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом нарахованих з 01.06.2021 року по 25.08.2021 року за 86 календарних днів. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості с кладеного ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» станом на 01.11.2021 року останнім нараховано відсотки за користування кредитом з 25.08.2021 року по 04.09.2021 року в сумі 1430,00 грн Відповідно до додатку № 1 до Договору № 465774194 від 01 червня 2021 строку погашення кредиту встановлено 05.10.2021 року. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 465774194 від 01.06.2021 року, в сумі 21496,00 грн яка складається з 10000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу та 10066,00 грн. заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом нарахованих з 01.06.2021 року по 25.08.2021 року за 86 календарних днів, 1430,00 грн. заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом нарахованих з 25.08.2021 року по 04.09.2021 за 11 календарних днів із розрахунку (10000,00 *1,13%* 11 календарних днів). Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7000,00 грн, відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти зазначеної суми, як неспіврозмірної. 09 липня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено договір № 09/07/25-01 про надання правової допомоги. Відповідно до додаткової угоди від 09.07.2025 за № 25770530045 до договору про надання правової допомоги від 09.07.2025 за № 09/07/25-01 адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання щодо захисту прав клієнта стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором укладеного з [PERSON] за № 456774194 від 01.06.2021 Згідно витягу з акту прийому передачі наданих послуг складеного 17.07.2025 року, адвокатським об`єднанням щодо відповідача [PERSON] надано товариству наступні послуги на 7000,00 грн. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. За правилами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (частина 2 статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (частина 3 статті 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України). У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України). Суд враховуючи розмір витрат на правничу допомогу позивача із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, з урахуванням обсягу фактично виконаної адвокатом роботи із представництва позивача в суді першої та апеляційної інстанції (складання позовної заяви, клопотань, апеляційної скарги), принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи, дійшла висновку про наявності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved