Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

16 червня 2025 року з Миколаївського районного суду Миколаївської області до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал" (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»), предметом якої є: стягнення з відповідача 14 812 грн 00 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № 17865-10/2024, що був укладений з ТОВ «Стар Файненс Груп». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 жовтня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем був укладений вищезазначений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти із зобов`язанням повернути їх зі сплатою відсотків за користування. 27 січня 2025 року первісний кредитор відступив позивачу право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого перед позивачем виникла вищезазначена заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу, позивач змушений звернутися до суду. 17 листопада 2025 року від відповідача надійшла заява, в якій він, не заперечуючи задоволення позову, просив відмовити в частини стягнення з нього судових витрат, як особи, якій встановлено 1 групу інвалідності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 жовтня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп», з одного боку, та відповідачем, з другого боку, був укладений договір про надання фінансового кредиту №17865-10/2024, за умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. За умовами кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 2 000 грн (п. 1.1. Кредитного договору), строк кредитування 120 днів, дата погашення кредиту 08 лютого 2025 року (п. 1.2 договору). Крім того, 12 жовтня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп», з одного боку, та відповідачем, з другого боку, був укладений договір про надання фінансового кредиту №17878-10/2024 за умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. За умовами кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 2 600 грн (п. 1.1. Кредитного договору), строк кредитування 120 днів, дата погашення кредиту 08 лютого 2025 року (п. 1.2 договору). За користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 1% в день та застосовується у межах строку кредитування вказаного в 1.2 договору. Відповідно до п. 5.3 договору, у випадку прострочення Клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. 27 січня 2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №27012025, на підставі якого позивач набув статусу Нового Кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», у тому числі і до відповідача за вказаними вище кредитними договорами. З розрахунку заборгованості слідує, що станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості відповідача за договором №17865-10/2024 складає 6 440 грн 00 коп., з яких: тіло кредиту 2 000 грн, заборгованість за процентами 2 160 грн 00 коп., 2 280 грн заборгованість за неустойкою (а.с. 42-43). З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості відповідача за договором №17878-10/2024 складає 8 372 грн 00 коп., з яких: тіло кредиту 2 600 грн, заборгованість за процентами 2 808 грн 00 коп., 2 964 грн заборгованість за неустойкою (а.с. 44-45). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Вирішуючи вимогу про стягнення неустойки за кредитними договорами, суд виходить з такого. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи те, що зазначена норма ЦК України є імперативною, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову в частині вимог про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 2 280 грн 00 коп. за кредитним договором № №17865-10/2024 та 2 964 грн за кредитним договором № 17865-10/2024. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд встановив, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією, а також заявлено до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд врахував складність справи, яка є типовою, обсяг наданих правничих послуг, час, необхідний для підготовки позовної заяви, а також те, що розгляд справи здійснювався без участі представника позивача. З огляду на наведене суд дійшов висновку про обґрунтованість відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, що відповідає критеріям розумності та співмірності. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю І групи, що підтверджується відповідною довідкою, долученою до матеріалів справи, та відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. З урахуванням принципу пропорційності розподілу судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 937 грн 89 коп.. При цьому, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 564 грн 78 коп. (пропорційно до задоволеної частини позовних вимог) підлягає поверненню з Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial