Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

в позові вказано: «…Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.12.2020 року по справі № 345/4031/20, позов задоволено. Шлюб ніж [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03.01.2002 у виконавчому комітеті Брошнів-Осадської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, про що 06.11.2020 повторно видано свідоцтво Рожнятівським районним відділом державної -реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис 1 розірвано. Від спільного проживання у нас народилася дочка [PERSON] [INFO] . Рішенням Калуського міськрайонного суду від 08.02.2022 року по справі № 345/5678/21 стягується із [PERSON] аліменти на користь повнолітньої дочки по 2000,00 грн., щомісячно. Стягнення аліментів розпочато з 20.12.2021 і на час навчання в ВНЗ, але не більше як до досягнення донькою 23-річного віку. [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] . Станом на сьогоднішній день [PERSON] хворий, здоров`я погіршилося є особою з інвалідністю 2 групи; матеріальне становище як платника аліментів погіршилось; отримую тільки пенсію в розмірі 2093 гривень. Ще, я маю маму, [PERSON] , [INFO] , яка важко хворіє, яка дійсно потребує моєї допомоги, та якій мені потрібно допомагати. Моя дочка, [PERSON] , [INFO] , здорова, повнолітня особа, заочно навчається і може себе сама утримувати, та ще мені допомагати, як її батьку та особі із інвалідністю 2 групи…». Тому позивач просив суд зменшити розмір аліментів з 2000 до 200 гривень із 27.12.2023 на час навчання [PERSON] в Навчально-науковому юридичному інституті спеціальності ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника», але не більше як до досягнення нею 23-річного віку. Відповідач подав суду відзив, відповідно до якого: "…погіршення матеріального стану [PERSON] не відбулось. Стороною Позивача не надано Суду жодного доказу, який би підтверджував факт погіршення матеріального становища [PERSON] внаслідок присвоєння йому інвалідності ІІ групи. Разом з тим у постанові від 27.02.2019 року у справі №760/17457/16-ц, Верховним Судом було наголошено, що навіть, якщо батько або мати є інвалідами II або III групи, але в довідці про стан їх здоров`я відсутні рекомендації щодо неможливості працювати, тобто їх не визнано непрацездатними, а тільки рекомендовані певні обмеження в роботі, це є підставою для стягнення з таких батьків аліментів на повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання. Звертаємо увагу Суду, що у Позивача відсутні будь-які рекомендації (зазначення), пов`язані з обмеженнями у працевлаштуванні, що підтверджується, зокрема, його довідкою до акта огляду МСЕК, яка наявна у матеріалах справи, при цьому інші докази, які б вказували на його непрацездатність стороною Позивача долучено не було. Станом на момент призначення аліментів Позивач, незважаючи на задовільний стан його здоров`я, також не був працевлаштованим, але займався дрібними підробітками, що підтверджується рішенням Калуського міськрайонного суду ІваноФранківської області від 08.02.2022 року у справі №345/5678/21. Позивач неодноразово погашав одноразовими платежами, які в рази перевищують розмір його пенсійного забезпечення, заборгованість зі сплати аліментів. Так, зі змісту розрахунків із сплати аліментів, копії яких додаються, вбачається, що у березні 2023 року [PERSON] одним платежем була погашена заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 21 821,50 грн. У період з серпня по листопад 2023 року [PERSON] погасив заборгованість зі сплати аліментів декількома платежами у розмірах 7 000,00 грн., 4 000,00 грн. та 2 000,00 грн. У власності [PERSON] є велика, трьохкімнатна квартира, загальною площею 65,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Позивач проживає у вказаній квартирі сам, а отже самостійно займається її утриманням, сплатою комунальних послуг, відповідних обов`язкових зборів та податків, зокрема податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.04.2023 року у справі №344/4213/21 було затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] (копія ухвали додається). За умовами вказаної мирової угоди Позивачем було отримано грошові кошти у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) доларів США, грошовий еквівалент яких, станом на момент подання цього відзиву на позовну заяву відповідно до курсу Національного Банку України (38,4803 грн = 1 долар США), становить 192 401, 50 грн. Відповідачка звертає увагу Суду, що якщо розділити вищенаведені грошові кошти з розрахунку на місяць на період з квітня 2023 року (місяць отримання коштів) по дату досягнення донькою 23-ох років, то щомісячне грошове забезпечення Позивача складатиме 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.), що є достатнім для сплати аліментів у первісному розмірі. Сторона Відповідача стверджує, що пенсія по інвалідності однозначно не є єдиним доходом Позивача, а отже у нього наявна можливість сплати аліментів на утримання доньки у первісному розмірі. [PERSON] відомо, що Позивач систематично перетинає державний кордон України як водій великогабаритного транспорту та отримує неофіційний дохід. Сам факт систематичного перетину [PERSON] державного кордону України вказує на достатній рівень його матеріального стану та, відповідно, можливість сплати аліментів на утримання доньки у первісному розмірі. Стороною Позивача не долучено до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження як факту наявності хвороб у матері, так і факту здійснення [PERSON] догляду за нею, зокрема купівлі ліків, продуктів харчування тощо. У [PERSON] є брат, [PERSON] , який є працевлаштованим та бере участь в утриманні матері. Відповідачці відомо, що станом на момент розгляду цієї справи дружина [PERSON] проживає разом із його матір`ю. Погіршення майнового стану Позивача не відбулось, а отже підстави для зменшення розміру аліментів відсутні. Станом на момент розгляду цієї справи, [PERSON] орендує автомобіль, що також вказує на відсутність погіршення його майнового стану. [PERSON] , станом на момент розгляду цієї справи, навчається в Навчально-науковому юридичному інституті Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника на спеціальності 081 Право на 4 курсі освітнього рівня «Бакалавр» на контрактній формі навчання, що підтверджується відповідною довідкою, копія якої наявна у матеріалах справи. На переконання Відповідачки, причиною звернення [PERSON] до Суду з цим позовом був не факт погіршення його матеріального стану, яке не відбулось, а його неприязне та, навіть, негативне ставлення до власної дитини, її здоров`я та долі...". В ч. 4 ст. 77 ЦПК України вказано, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Отже суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] навчається в Навчально-науковому юридичному інституті Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника на спеціальності 081 Право на 4 курсі освітнього рівня «Бакалавр» на контрактній формі навчання. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 08.02.2022 року по справі № 345/5678/21 стягується із [PERSON] аліменти на користь повнолітньої дочки по 2000,00 грн., щомісячно. Стягнення аліментів розпочато з 20.12.2021 і на час навчання в ВНЗ», але не більше як до досягнення донькою 23-річного віку. Зі змісту розрахунків із сплати аліментів, копії яких додаються, вбачається, що у березні 2023 року [PERSON] одним платежем була погашена заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 21 821,50 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот двадцять одна гривня 50 коп.)- у період з серпня по листопад 2023 року [PERSON] погасив заборгованість зі сплати аліментів декількома платежами у розмірах 7 000,00 грн., 4 000,00 грн. та 2 000,00 грн. Отже у позивача є заощадження, які забезпечують сплату заборгованості з відповідних аліментів. У власності [PERSON] є трьохкімнатна квартира, загальною площею 65,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Таким чином майновий стан позивача перебуває на належному рівні для сплати аліментів, оскільки у нього є, по-перше, можливість утримувати таку власність в сумі 2000 гривень. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: dismissed