Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

у листопаді 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 23.06.2021 ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, а відповідач прийняла (акцепт) пропозицію щодо укладення договору на умовах, визначених офертою. Таким чином, шляхом обміну електронними повідомленнями, між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №339620-КС-001 про надання кредиту у розмірі 7000,00 грн, підписаний одноразовим ідентифікатором. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а лише частково слатила кошти, у боржника станом на 30.10.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 16 669,20 грн, яку позивач просить стягнути з [PERSON] та судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с.2-11). Ухвалою від 26.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував письмові докази з АТ КБ «Приватбанк» та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 67-68). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с.73-77,88,89), відповідач рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, які 03.12.2025 та 31.12.2025 повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.78,79,90,91). Представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати без участі позивача у порядку спрощеного позовного провадження та не проти ухвалення заочного рішення суду (а.с.10). Відповідач причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено та як убачається з послідовності дій клієнта, 23.06.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями укладено та підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір №339620-КС-001 (а.с.27,28,31,32). Цього ж числа позивачем ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] пропозицію (оферту ) укласти договір, а відповідач прийняла (акцепт) пропозицію щодо укладення договору про надання кредиту на умовах, визначених офертою: кредит у розмірі 7000,00 грн, строком на 24 тижні, фіксованою процентною ставкою 1,10078572% в день, терміном дії до 08.12.2021 (а.с.29,30). Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту складає 17 520,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 9528,84 %, комісія за надання кредиту 1050 грн ( п.1 Договору) (а.с.27). Отже, ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути їх в порядку та на умовах, визначених кредитним договором та Правилами надання споживчих кредитів (п.1 Договору) (а.с.27). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, кредит надається терміном на 24 тижні, процентною ставкою 401,78678780% річних, загальні витрати за кредитом 10 520,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 17 520,00 грн, реальна річна процентна ставка 9528,84% (а.с.25-26). У розділі 5 паспорту споживчого кредиту зазначений графік платежів порядку повернення кредиту у період з 30.06.2021 по 08.12.2021, загальний щомісячний платіж складає 730,00 грн (а.с.26). Як убачається з інформації наданої ТОВ «БізПозика» 23.06.2021 було здійснено переказ грошових коштів [PERSON] у розмірі 7000,00 грн згідно кредитного договору №339620-КС-001 від 23.06.2021, на платіжну картку № [NUMBER] (а.с.33). За інформацією АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) (а.с.81). У наданій банком виписці по картці відповідача за період за період з 23.06.2021 по 08.12.2021 відображені дата та деталі операції за договором №б/н , зокрема зарахування коштів 23.06.2021 року в розмірі 7000,00 грн (а.с.82 на зв.-84). Згідно з розрахунком заборгованості та довідки про стан заборгованості [PERSON] за договором №339620-КС-001 від 23.06.2021, станом на 30.10.2025 становить 16 669,20 грн, з яких: 6983,58 грн заборгованість за кредитом, 9685,62 грн заборгованість по відсотках (а.с.12-23, 24). На а с. 34-39 є Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Згідно з п.3.1.1 Правил надання споживчих кредитів (надалі Правил) після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в особистому кабінеті заявника розміщається оферта, яка є пропозицією у розумінні ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», включає умови, викладені в цих Правилах, які є невід`ємною частиною договору. Після отримання заявником оферти заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор (а.с.36). Згідно п.5.1, 5.2 Правил обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кередитом з урахуванням умов договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (а.с.37). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, оскільки відповідач має заборгованість за кредитним договором №339620-КС-001 від 23.06.2021 в розмірі 16 669,20 грн, яка виникла внаслідок виконання зобов`язання з порушенням умов договору, суд уважає, що заборгованість у вказаному розмірі потрібно стягнути з відповідача на користь позивача та відповідно позов задовольнити в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved