Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» - Танцуріна Є.В. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 31.05.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №466789-КС-001 на суму 6 000 гривень на строк 16 тижнів, шляхом обміну електронними повідомленнями. Позивачем - ТОВ «Бізнес позика» 31.05.2023 було направлено [PERSON] пропозицію укласти договір №466789-КС-001 про надання кредиту, яка була прийнята відповідачем у той же день на умовах, визначених офертою. У свою чергу позивачем було направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 31.05.2023 між сторонами укладено договір про надання кредиту №466789-КС-001, який був підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй грошові кошти на суму 6 000 гривень шляхом перерахування на банківську карту № [NUMBER] , вказану відповідачем у особистому кабінеті. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,1669107 процентів за кожен день користування кредитом .Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за договором №466789-КС-001 про надання кредиту. Станом на 01.12.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за договором №466789-КС-001 про надання кредиту становить становить: 19360,22 грн, що складається з: суми за кредитом 6000 грн; суми прострочених платежів по процентах 12460,22 грн; по комісії - 900 грн. Посилаючись на зазначені обставини, ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути в його користь з відповідача кредитну заборгованість та судові витрати по справі (сплачений судовий збір). Ухвалою Воловецького мрайонного суду Закарпатської області від 16.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі і вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача на розгляд справи не з?явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує, щодо винесення зоачного рішення не заперечує. Відповідач на розгляд справи повторно не з?явилася, відзиву у встановлений судом строк не подала, заява про слухання справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до п.п. 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подала, а представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 20.01.2026 прийнята відповідна ухвала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.05.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №466789-КС-001 на суму 6 000 гривень на строк 16 тижнів, шляхом обміну електронними повідомленнями. Позивачем - ТОВ «Бізнес позика». 31.05.2023 Білей Л.М. направлено пропозицію укласти договір №466789-КС-001 про надання кредиту, яка була прийнята відповідачем у той же день на умовах, визначених офертою. У свою чергу позивачем було направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 31.05.2023 між сторонами укладено договір про надання кредиту №466789-КС-001, який був підписаний одноразовим ідентифікатором UA-8732, на номер телефону [NUMBER] . ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй грошові кошти на суму 6 000 гривень шляхом перерахування на банківську карту № [NUMBER] , вказану відповідачем у особистому кабінеті. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,1669107 процентів за кожен день користування кредитом . Такі обставини встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, договору про надання кредиту №466789-КС-001, розрахунку заборгованості за договором кредиту №466789-КС-001, пропозиції укласти договір про надання кредиту №466789-КС-001, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір №466789-КС-001, анкети клієнта [PERSON] , паспорта споживчого кредиту, Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Кредитний договір №466789-КС-001 був підписаний відповідачем 31.05.2023 шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на відповідному сайті в мережі Інтернет. Отже, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій відповідача щодо укладення електронного договору про надання кредиту №466789-КС-001 від 31.05.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» на сайті www.my.bizpozyka.com. Згідно з вимогами Законів України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію», укладення договору у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Матеріалами справи, які досліджувались в судовому засіданні, підтверджується виконання позивачем зобов?язань щодо надання відповідачу кредитних коштів, натомість відповідач зобов?язання щодо повернення кредиту у встановлений договором строк не виконав. Так, згідно рохрахунку заборгованості за договором кредиту №466789-КС-001, заборгованість відповідача становить: 19360,22 грн, що складається з: суми за кредитом 6000 грн; суми прострочених платежів по процентах 12460,22 грн; по комісії - 900 грн. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачем в ході розгляду справи не було надано власного розрахунку заборгованості з обґрунтуванням його правильності та повноти на спростування розрахунку, наданого банком. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що наданий банком розрахунок заборгованості за Кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами є належним і допустимим доказом, який не спростовано відповідачем. Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у постанові від 22.04.2024 в справі № 559/1622/19. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved