Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 січня 2026 року товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» про стягнення заборгованості задоволено частково. 14 січня 2026 до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно якого позивачем було понесено судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень. Рішення суду про задоволення позовних вимог було отримано стороною позивача 09 січня 2026 року. На підставі викладеного представник позивача прохав ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони, будучи повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження розміру витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень до суду надано: копію договору про надання правничої допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025, копію заявки про надання послуг 3063120092 від 30.09.2025, копію акту приймання передачі наданих послуг №3063120092 від 09.01.2026, копію платіжної інструкції №19 від 12.01.2026 про сплату котів згідно заявки №3063120092 від 30.09.2025. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що стороною позивача надано детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом, згідно якого позивачем було отримано наступний перелік послуг написання позовної заяви, заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив. Ціна зазначених послуг становить 5 000 гривень. Водночас судом встановлено, що вказаний опис виконаних робіт не відповідає відомостям, що містяться в матеріалах справи. Так, відсутня заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, клопотання про залишення клопотання без розгляду, відповідь на відзив. При цьому відповідачем відзив на позовну заяву не надавався, ухвалою суду від 08.01.2026 постановлено проведення заочного розгляду цивільної справи. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.06.2021 року у справі № 380/887/20 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Сукупність наведених норм дає підстави для висновку, що витрати, понесені на професійну правничу допомогу, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі N 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі N 726/549/19. Оскільки згідно наданого акту приймання-передачі наданих послуг не диференційовано вартість виконаних робіт, а саме не зазначено окремо ціни наданих послуг (написання позовної заяви, заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання про залишення клопотання без розгляду, відповіді на відзив), суд з урахуванням критерію розумності розміру правничої допомоги вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Outcome: partial