Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

08 жовтня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитиниу, яка продовжує навчання. Просить суд стягнути звідповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення 23 річного віку за умови продовження нею навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилися двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . На даний час донька досягла повноліття та навчається за контрактом в Навчально-науковому інституті іноземних мов Черкаського національного університету імені Б.Хмельницького. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Позивач у позові зазначає,що її доходів не вистачає на повне матеріальне утримання доньки у зв`язку тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники. При цьому зазначила, що донька самостійних доходів не має. Натомість відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча є працездатною особою та має на це змогу. Добровільно дійти згоди про утримання доньки вона з відповідачем не змогла, тому вимушена звернутися до суду з указаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27 листопада 2025 року представник відповідача адвокат Осадчий О.В. скерував відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у відповідача є зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит від 19.07.2023 ( 7400 грн щомісяця), а також останній сплачує аліменти ще на утримання двох неповнолітніх дітей. Таким чином, у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки у заявленому позивачем розмірі. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання у розмірі 1/10 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. У задоволенні інших позовних вимог просить відмовити. Представник позивача адвокат Дон В.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав. Представник відповідача адвокат Осадчий О.В. в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/10 частини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки № 440 від 05.09.2025 року, виданої Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького [PERSON] навчається в університеті на другому курсі Навчально-наукового інституту іноземних мов Черкаського національного університету імені Б.Хмельницького. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1ст. 183 СК України при винесенні рішення частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує вартість навчання, навчального обладнання та матеріалів, харчування, послуг проїзду пасажирського транспорту та інші витрати, які позивач сплачує при навчанні дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує вісімнадцять, але є меншим двадцяти трьох років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вказує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дочці, сину витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом. Тобто конструкцією ст. 199 СК України передбачено саме можливість батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років. Так відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. (Постанова Верховного Суду від 08.05.2023 у справі № 756/9882/19). У розділі 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27.11.1992, Серія A, №250, ст. 35-36, §90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017, заява №2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, та відповідно має фінансову можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дочки, що продовжує навчання. Також судом встановлено, що [PERSON] ще не виповнилося 23 роки, вона навчається у вищому навчальному закладі, тому несе витрати принаймі на проживання у гуртожитку, проїзд до навчального закладу та харчування, які є природніми потребами та такі витрати не потребують доведення. Водночас, судом не приймається до уваги доводи Позивача стосовно понесення додаткових витрат на лікування, оскільки дані обставини не стосуються предмету даного спору та були вирішені Соснівським районним судом м. Черкаси в ході розгляду цивільної справи № 712/13043/25, відповідно до якого з Відповідача на користь Позивача стягнуто додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 35857,00 грн. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини керується висновками ЄСПЛ та нормами національного законодавства, за якими інтереси дитини вище за інтереси батьків у питанні її утримання З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, та фінансових зобов`язань у вигляді іпотеки на квартиру, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнути аліменти з відповідача на користь Позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 08 жовтня 2025 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial