Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась цивільна справа за позовом МТСБУ до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2017 року приблизно о 19 год. 20 хв., на автодорозі Київ-Чоп поблизу с. Вереси Житомирського району, [PERSON] керуючи автомобілем «IVECO», державний номерний знак « [NUMBER] », здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . В наслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих ушкоджень загинув на місці події. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповіді власників наземних транспортних засобів. Згідно зі п.п.1 п. 1 ст.43 Закону України «Про обов`язкове страхування ц правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТ рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-: відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. Відтак, представник [PERSON] потерпілої особи [PERSON] - 21.05.2019 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодували. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі: 20 679 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 19.11.2021 року. У зв`язку з цим в порядку регресу просить стягнути з відповідача понесені витрати у розмірі 20 679 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 3028,00грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати дану цивільну справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку регресу та Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Судом установлено, що 08.10.2017 року приблизно о 19 год. 20 хв., на автодорозі Київ-Чоп поблизу с. Вереси Житомирського району, [PERSON] керуючи автомобілем «IVECO», державний номерний знак « [NUMBER] », здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . В наслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих ушкоджень загинув на місці події, що підтверджується Постановою про закриття кримінального провадження від 16.09.2021 року. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповіді власників наземних транспортних засобів. Представник [PERSON] потерпілої особи [PERSON] - 21.05.2019 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодували. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі: 20 679 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1107075 від 19.11.2021 року. У ст.1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за завдану шкоду та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Такими є, зокрема завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини. Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом статей 1166, 1187 ЦК України в разі завдання джерелом підвищеної небезпеки шкоди смертю фізичної особи такі дії визнаються неправомірними за винятком двох випадків: 1) коли шкоди було завдано внаслідок непереборної сили; 2) коли шкоди було завдано внаслідок умислу потерпілого. При цьому наявність зазначених обставин має довести володілець джерела підвищеної небезпеки або особа, відповідальна за нього. На момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України вказано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже позивач довів, що загальний розмір витрат, які він поніс у зв`язку із виплатою страхового відшкодування внаслідок завдання відповідачем шкоди становить 20 679 грн. 00 коп., тобто заявлені позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати за правилами ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволених позовних вимог та становлять 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved