Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 73 080, 67 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило відшкодування на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому страхова компанія звернулась до винної особи та просить суд стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 17 червня 2025 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 03 липня 2025 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру з інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача фізичної особи. 12 серпня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, з урахуванням заяви про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити. Відповідач також не з`явився, про час, дату і місце призначення судового засідання повідомлявся засобами поштового зв`язку за адресою зареєстрованого / задекларованого місця проживання, представника не направив, заяви по суті або з процесуальних питань не надходили. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 10 червня 2020 року між ТОВ «ІНДЕКС-ГРУП» та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ШШУРАНС ГРУП» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) №06/107-65-002394, яким забезпечено транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA», д.р.н. [NUMBER] . 31 серпня 2020 року, о 16.54 год., відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «КІА SOUL», д.р.н. [NUMBER] , по пр-ту Перемоги, 55/2 у м. Києві, при перестроюванні був неуважним, не обрав безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA SEQUOIA», д.р.н. [NUMBER] , чим порушив п.п. 2.36, 10.1, 13.1 ПДР України. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA» д.р.н. [NUMBER] , з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого, як водія транспортного засобу «КІА SOUL», д.р.н. [NUMBER] , не була застрахована на дату ДТП. Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва по справі №760/19708/2 від 16 січня 2024 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 30 вересня 2020 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» розрахувало суму страхового відшкодування по даній страховій справі на підставі рахунку №2020009451 від 18 вересня 2020 року, ТОВ «Автосаміт на столичному». Згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту №06/107-6 002394 від 10 червня 2020 року, на підставі страхового акту №200000331148 від 30 вересня 2020 року, актів огляду транспортного засобу, рахунку № [NUMBER] від 18 вересня 2020 року та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA», д.р.н. [NUMBER] , склала 73 080,67 грн. (без ПДВ). Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄШ ІНШУРАНС ГРУП», виплатило суму страхового відшкодування на розрахунковий рахунок ТОВ «ІНДЕКС ГРУП» у розмірі 59 316,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР099: від 01.10.2020 року та 13 764,55 грн. було зараховано до несплачених страхових платежів, відповідно до п. 29.1.15, п. 33.10 та п. 33.11 Договору. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майна третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «КІА SOUL», д.р.н. [NUMBER] . не була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин, до позивача у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача страхового відшкодування. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або it особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожної транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майна третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «КІА SOUL», д.р.н. [NUMBER] . не була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст. 1191 ЦК України: Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин до Позивача у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача страхового відшкодування. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі 73 080, 67 грн. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved