Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

У листопаді 2024 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Ізюмська міська рада. В обґрунтування заяви, зазначив, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області, в якому його прізвище як покупця зазначено « [PERSON] ». Зазначений договір був зареєстрований КП «Ізюмське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим №4426 від 23.10.1985. Заявник вирішив провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок, звернувся до державного реєстратора, але отримав рішення про відмову у проведення реєстраційний дій від 23.08.2024. Оскільки у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написані прізвища заявника, що не може бути усунуто іншим шляхом ніж звернення до суду, наявність цієї помилки перешкоджає заявнику реєстрації права власності на її ім`я. Ухвалою суду від 14 листопада 2024 провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито і призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи Ізюмської міської ради Харківської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання, причини не явки суду не відомі, заяви до суду не надходили. Судом встановлено, що 05.10.1985 між [PERSON] (продавцем) та [PERSON] (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, за умовами якого [PERSON] продав, а [PERSON] купили цілий житловий будинок з надвірними будівлями, в [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 2070 кв.м. На зазначеній земельній ділянці розташовано: жилий будинок дерев`яний обкладений цеглою піл. Літ. А-1 Ж, жила площа якого 31,3 кв.м., сарай-літня кухня В, паркан №1. Вказаний договір, копія якого міститься в матеріалах справи, був посвідчений держаним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Зеліснькою Т.І. 05.10.1985, зареєстровано в реєстрі за №2794. Договір було зареєстровано у Ізюмському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за реєстровим №4426 від 23.10.1985. Відповідно до рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 23.08.2024 № 74731552 заявнику було відмовлено державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявності розбіжності у прізвищі заявника та власника об`єкта нерухомого майна. В матеріалах справи міститься копія паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 25.03.1997 року, на ім`я « [PERSON] », [INFO] , уродженця с. Берестянка, Балаклійського району Харківської області. У паспорті міститься запис про реєстрацію заявника за адресою: [ADDRESS] від 19.11.1985. У картці картки фізичної особи платника податків, виданої Ізюмською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУДФС Харківської області 08.02.2016, а також у довідці про склад сім`ї, виданої т.в.п голови квартального комітету №30 Ізюмської міської ради Леміщенко А.В. від 17.09.2024, копії яких містяться у матеріалах справи, прізвище заявника українською мовою зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частина 2 статті 315 ЦПК України закріплює, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним що документи містять неправильне написання анкетних даних заявника та усунення вказаної неправильності можливе лише шляхом встановлення факту належності вказаних документів, оскільки на цей час внести відповідні зміни до цього документу неможливо. Так, судом з`ясовано, що написання прізвища заявника у вищевказаному договорі купівлі-продажу жилого будинку як «Мешков» суперечить написанню його прізвища у документі, що встановлює його особу, (паспорті громадянина України), а також інших наведених вище офіційних документах, виданих на його ім`я. Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку, судом під час розгляду справи не встановлено. Отже, під час розгляду справи встановлено, що правовстановлюючий документ договір купівлі-продажу житлового будинку від 05.10.1985, посвідчений державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Зелінською Т.І. зареєстрованого в реєстрі за №2794, належить заявнику [PERSON] . Встановлення факту належності заявнику вищевказаного договору необхідне для державної реєстрації права власності на житловий будинок. Іншим чином встановити даний факт не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved