Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У грудні 2025 року позивач акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ», позивач) звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] (далі відповідач) на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 128769,62 грн та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитні договори : №26258018570497 від 25 грудня 2012 року за умовами якого відповідачу видано кредит у сумі 43900,00 грн; №1001668492701 від 27 серпня 2020 року за умовами якого відповідачу видано кредит у сумі 38643,47 грн. №1001820215301 від 02 березня 2021 року за умовами якого відповідачу видано кредит у сумі 20466,47 грн. Всупереч чинному законодавству та умовам договору, [PERSON] належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитних договорів, в результаті чого станом на 31.10.2024 має заборгованість: по кредитному договору 26258018570497 від 25 грудня 2012 року в розмірі 63678,80 грн, з яких:41289,36 грн - заборгованість за кредитом, 22389,44 грн - заборгованість за процентами, 0,00 грн - заборгованість за комісією; по кредитному договору № 1001668492701 від 27 серпня 2020 року в розмірі 46074,76 грн, з яких: 32203,99 грн - заборгованість за кредитом; 10,72 грн - заборгованість за процентами; 13860,14 грн - заборгованість за комісією; по кредитному договору № 1001820215301 від 02 березня 2021 року в розмірі 19016,06 грн, з яких: 15347,89 грн - заборгованість за кредитом; 3,68 грн - заборгованість за процентами; 3664,49 грн - заборгованість за комісією, а загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам становить 128769,62 грн. Відповідачу направлялись письмові вимоги (повідомлення), однак заборгованість не погашена. Ухвалою суду від 08.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, у позовній заяві просить розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Рекомендоване поштове відправлення суду з ухвалою про відкриття провадження у справі та судовою повісткою про виклик в судове засідання на 06.01.2026 та 26.01.2026 повернулося на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою місцезнаходження, що згідно з положеннями п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки. Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст.82 ЦПК України визначає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 26.08.2020 року між АТ "ПУМБ" та [PERSON] підписано заяву № 1001668492701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій зазначено, що підписанням цієї заяви підтверджує прийняття публічної пропозиції банку на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщена на сайті АТ "ПУМБ": pumb.ua, в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті цього договору, так і послуг, що можуть бути в процесі обслуговування (а.с.11). Відповідно до паспорта споживчого кредиту відповідачу надано споживчий кредит на погашення заборгованості в сумі 38643,47 грн строком на 48 місяців, платіжні періоди з 27.08.2020 по 27.08.2024 зі сплатою 45,1972% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 1,99% (а.с.11 зворот). Платіжною інструкцією № TR.43906417.57498.23735 від 26.08.2020 року підтверджується факт отримання [PERSON] кредитних коштів за договором №1001668492701 від 26.08.2020 у сумі 38643,47 грн (а.с.54). Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором №10016684922701 від 27.08.2020, станом на 31.10.2024 має заборгованість в розмірі в розмірі 46074,76 грн, з яких: 32203,99 грн - заборгованість за кредитом; 10,72 грн - заборгованість за процентами; 13860,14 грн - заборгованість за комісією (а.с. 55-56). Крім того, 01.03.2021 року між АТ "ПУМБ" та [PERSON] підписано заяву №1001820215301 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій зазначено, що підписанням цієї заяви підтверджує прийняття публічної пропозиції банку на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщена на сайті АТ "ПУМБ": pumb.ua, в повному обсязі з врахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті цього договору, так і послуг, що можуть бути в процесі обслуговування(а.с.12). Відповідно до паспорта споживчого кредиту, відповідачу надано споживчий кредит на погашення заборгованості в сумі 20466,47 грн, строком на 12 місяців, з реальною процентною ставкою 50,0698% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,99%, платіжні періоди з 02.03.2021 по 02.03.2022 (а.с.12 зворот). Платіжною інструкцією № TR.47751536.77457.2464 від 01.03.2021 року підтверджується факт отримання [PERSON] кредитних коштів за договором №1001820215301 від 01.03.2021 у сумі 20466,57 грн (а.с.54 зворот). Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 1001820215301 від 02 березня 2021 станом на 31.10.2024 року в розмірі 19016,06 грн, з яких: 15347,89 грн - заборгованість за кредитом; 3,68 грн - заборгованість за процентами; 3664,49 грн - заборгованість за комісією (а.с. 57 - 58). Також, судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем [PERSON] 27.08.2012 року було підписано загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків у ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» (а.с.14-15). 25.12.2012 відповідачем [PERSON] було підписано анкету (а.с. 13 зворот) та пропозицію на укладення договору карткового рахунку та договір страхування (оферти) запропонованої Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», в якій зазначалася згода на укладення договору карткового рахунку з відкриттям карткового особового рахунку № [NUMBER] та видачі платіжної картки міжнародної платіжної системи Master Card з лімітом овердрафту в сумі 15000,00 грн., зі строком дії- 36 місяців, процентна ставка за користування овердрафтом - 24 % річних, процентна ставка за користування несанкціонованим овердрафтом- 24 % річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,00% (а.с. 15 зворот). Також позивачем долучено копію пропозиції про зміну Договору карткового рахунку та договору страхування (оферта) від 29.12.20214 про внесення змін до договору карткового рахунку та договір страхування (оферти) від 25.12.2012 №26258018570497, в якій зазначалася згода [PERSON] про надання у кредит коштів (овердрафту) у розмірі 23600 грн. У вказаній пропозиції було обумовлено, що строк користування овердрафтом становитиме 60 місяців із встановленням процентної ставки за кредитом у розмірі 46% річних зі сплатою заборгованості за графіком (а.с.82 зворот). Із довідки про збільшення кредитного ліміту на підставі кредитного договору №26258018570497 від 25.12.2012 вбачається, що [PERSON] було встановлено кредитний лімітом в сумі 15 000 грн 00 грн., та в подальшому кредитний ліміт був неодноразово збільшений, востаннє 06.02.2019 до 43900 грн (а.с.53 зворот). Доказів підтвердження отримання відповідачем кредитної картки, позивачем не надано. З розрахунку заборгованості наданих позивачем за кредитним договором №26258018570497 від 25.12.2012 року, укладеним між ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" та відповідачем станом на 31.10.2024 року вбачається, що заборгованість відповідача становить63678,80 грн, з яких:41289,36 грн - заборгованість за кредитом, 22389,44 грн - заборгованість за процентами, 0,00 грн - заборгованість за комісією (а.с.58 зворот- 61). Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал» (а.с. 76-79). На підтвердження видачі кредитних коштів за договорами та користування відповідачем кредитними коштами позивач надав виписки по рахунках (а.с.61 зворот 74). 04.11.2024 відповідачу направлено письмову вимогу (повідомлення) про те, що у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за кредитними договорами виникла заборгованість по кредитах станом на 31.10.2024 в сумі 128769,62 грн, а тому вимагають виконати взяті на себе зобов`язання протягом 30 днів з моменту отримання цього листа (а.с.51). Дослідивши матеріли справи суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог з таких підстав: Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінювалися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язків. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України. З положень частини 1,2 ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що АТ "ПУМБ" свої зобов`язання за кредитними договорами № 1001668492701 від 26.08.2020 та 1001820215301 від 01.03.2021 виконало в повному обсязі, а саме: платіжною інструкцією № TR.43906417.57498.23735 від 26.08.2020 року підтверджується факт отримання [PERSON] кредитних коштів за договором №1001668492701 від 26.08.2020 у сумі 38643,47 грн. Також, платіжною інструкцією № TR.47751536.77457.2464 від 01.03.2021 року підтверджується факт отримання [PERSON] кредитних коштів за договором №1001820215301 від 01.03.2021 у сумі 20466,57 грн. Факт користування вищевказаними кредитними коштами підтверджується копіями виписок з особового рахунку відповідача в АТ «Перший Український міжнародний банк». Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість по кредитному договору № 1001668492701 від 27 серпня 2020 року в розмірі 46074,76 грн, з яких: 32203,99 грн - заборгованість за кредитом; 10,72 грн - заборгованість за процентами; 13860,14 грн - заборгованість за комісією; по кредитному договору № 1001820215301 від 02 березня 2021 року в розмірі 19016,06 грн, з яких: 15347,89 грн - заборгованість за кредитом; 3,68 грн - заборгованість за процентами; 3664,49 грн - заборгованість за комісією Відповідачем доводи позивача щодо невиконання ним зобов`язань за кредитними договорами не спростовані, а тому майнові права АТ "ПУМБ" підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] суми заборгованості. Оскільки [PERSON] не виконав умови кредитних договорів та не сплатив заборгованість у добровільному порядку, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача заборгованість у сумі 65090,82 грн. Щодо стягнення заборгованості у розмірі 43900,00 грн за кредитним договором №26258018570497 від 25 грудня 2012 року, суд висновує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні. Відповідно до роз`яснень, що надані в п.23,27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність і допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження № 61-14780св23). Як вбачається із п.2.3 пропозиції на укладення договору (оферти) від 25.12.2012, сума кредиту становить 15000,00 грн (а.с.15 зворот). Із довідки про збільшення кредитного ліміту на підставі кредитного договору №26258018570497 від 25.12.2012 вбачається, що кредитний ліміт [PERSON] був неодноразово збільшений, востаннє 06.02.2019 до 43900 грн (а.с.53 зворот). Однак, жодних підтверджуючих доказів здійснення перерахування суми кредиту на картковий рахунок відповідача [PERSON] , позивачем до суду не надано. Крім того, пропозиція укласти договір карткового рахунку від 15.12.2012 року та інші матеріали, надані банком, не містять доказів того, що відповідач отримав платіжну картку міжнародної платіжної системи Master Card. Матеріали цивільної справи не містять доказів, чи мало місце пролонгування кредитної картки та її отримання відповідачем. Таким чином, позивачем не було надано належні і допустимі докази на підтвердження факту укладення 15.12.2012 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і відповідачем [PERSON] кредитного договору або договору карткового рахунку (банківських послуг), отримання платіжної картку та ПІН-код за кредитним договором, отримання відповідачем у кредит коштів та порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення коштів. Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що вимоги позивача про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 26258018570497 від 25.12.2012 у розмірі 43900,00 грн є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов АТ «ПУМБ» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1224,48 грн (65090,82 грн * 2422,40 грн / 128769,62 грн).

Outcome: partial