Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

ТОВ «Глобал спліт» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення 41400 грн. 47 коп. боргу за кредитним договором з підстав невиконання їх умов. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 серпня 2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено Комплексний договір (далі Договір) № 3/3877631, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит на споживчі потреби в сумі 49941 грн 58 коп. на строк 36 місяців з 17.08.2020 до 16.08.2023 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту. 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал спліт» було укладено договір № 4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, відповідно до якого право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 3/3877631 від 17.08.2020 відступлено позивачу. 15.09.2023 відбулась передача права вимоги за вказаним кредитним договором до ТОВ «Глобал спліт» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги. В цей же день АТ «Креді Агріколь Банк» направило відповідачу повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги до ТОВ «Глобал спліт» та необхідність погашення кредитної заборгованості в розмірі 41400 грн 47 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом в сумі 19163 грн 25 коп., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 3858 грн 66 коп., простроченої заборгованості по комісії в сумі 18378 грн 56 коп. Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплачує вказані кошти, позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою від 25 серпня 2025 року суд постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. У наданому суду відзиві відповідачка проти задоволення позову заперечувала. Вказала, що комісія нарахована позивачем неправомірно, а сплата такої підлягає зарахуванню у погашення відсотків та тіла кредиту. У наданій суду відповіді на відзив представник позивача зазначив, що позивач надав всі наявні в нього докази на підтвердження правомірності та обґрунтованості нарахування заборгованості, оформлені відповідно до чинного законодавства. Всі оплати, які вносила [PERSON] враховані у загальному розрахунку та відображені у виписках по рахунку. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості, яка включається до загальних витрат за споживчим кредитом, є законна та обґрунтована. Відповідачка [PERSON] вносила оплати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 3/3877631 від 17.08.2020 року, тобто своїми діями визнала всі умови кредитного договору, в тому числі комісію. Наданий відповідачкою розрахунок не відповідає критеріям належного та допустимого доказу, та трактується відповідачем на свою користь. Відповідачка не подала жодного належного чи допустимого доказу на спростування позовних вимог або обґрунтування своїх заперечень. Усі її твердження ґрунтуються виключно на припущеннях, власних суб`єктивних оцінках та неправильно витлумачених фінансових аспектах правовідносин, що склалися між сторонами. Такі міркування не можуть вважатися належним спростуванням доказів позивача та не мають правового значення у справі. Відтак позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Також позивачем та відповідачкою надані додаткові пояснення по справі, які є ідентичними відзиву та відповіді на відзив відповідно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 серпня 2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено Комплексний договір №3/3877631 (далі Договір), відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у сумі 49941 грн 58 коп. строком на 36 місяців - з 17 серпня 2020 року по 16 серпня 2023 року включно. Відповідно до п.1.2 Договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно Договору та правил надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умов страхування життя позичальника. Згідно з п.п. 1.3.1 п. 1.3. Договору відповідач зобов`язався сплачувати банку процентну винагороду щомісячно у розмірі 15.00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором. Відповідно до п.п. 1.3.2 п.1.3 Договору відповідачка зобов`язалася також сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2.30 % у місяць від суми кредиту. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо. Відповідно пункту 1.4. Договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно договору, визначені в Правилах. З метою обслуговування кредиту банк відкрив позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № UA203006140000029097000577143 в банку (п. 2.1 договору). Відповідно до п. 2.2 Договору, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків банку, щомісяця, в день повернення кредиту одночасно з погашенням заборгованості за кредитом (частиною кредиту) на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. У випадку, якщо припадає на неробочий день, то сплатити у попередній робочий день. Підписанням договору позичальник підтверджує, що він у письмовій формі і повному обсязі отримав від банку інформацію, визначену Законом України «Про споживче кредитування» та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання (п. 2.3 договору). Отже, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, комісію, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 17 серпня 2020 року. 17 серпня 2020 року відповідачка підписала також пам`ятку клієнта за комплексним договором № 3/3877631 від 17 серпня 2020 року. Додатком №1 до Комплексного договору №3/3877631 від 17 серпня 2020 року є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Також відповідачкою 17 серпня 2020 року підписано паспорт споживчого кредиту. Додатком №1 до паспорту споживчого кредиту є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. В цей же день [PERSON] підписала заяву-анкету №0100167-17082020-002 від 17.08.2020 на отримання готівкового кредиту «Свобода». Відповідно до пам`ятки клієнту за кредитним договором №3/3877631 від 17.08.2020, підписаної сторонами кредитного договору, [PERSON] засвідчила, що проінформована про умови кредитування та умови дострокового погашення кредиту, а також про додаткові можливості. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором № 3/3877631 від 17 серпня 2020 року належним чином, що підтверджується платіжними інструкціями №32510774-1 від 17 серпня 2020 року, №32510774-5 від 17 серпня 2020 року та випискою з рахунку позичальника. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] перед кредитором станом на 23 липня 2025 року становить 41400 грн 47 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом в сумі 19163 грн 25 коп., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 3858 грн 66 коп., простроченої заборгованості за комісією в сумі 18378 грн 56 коп. Пунктом 2.6 зазначеного кредитного договору передбачено, що банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною. Відповідно до договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 АТ «Креді Агріколь банк»» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Глобал спліт» (новий кредитор) права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Згідно з п. 3.1. Договору відступлення права вимоги право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимоги за зразком, наведеним в Додатку №1 до договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що міститься в Додатку №4 до цього Договору та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитним договором. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 15 вересня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» підписано акт приймання-передачі розширеного реєстру прав вимог щодо кредитних договорів станом на 15 вересня 2023 року до Реєстру прав вимог №1 від 15 вересня 2023 року до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29 серпня 2023 року. Як вбачається з Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 (Реєстр прав вимоги №1) від 15.09.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «Глобал спліт» за реєстровим номером 456 право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №3/3877631 від 17.08.2020 у сумі 41400 грн 47 коп. Відповідно до платіжних інструкцій № 150 та №4884 від 18 вересня 2023 року ТОВ «Глобал спліт» здійснило оплату АТ «Креді Агріколь Банк» за відступлення права вимоги за Договором №4-2023 від 29.08.2023 у сумах 12944500,00 грн та 125610,10 грн. 15.09.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» на адресу проживання відповідачки направив повідомлення, в якому поінформував останню про відступлення права вимоги ТОВ «Глобал спліт», необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 41400 грн 47 коп. на користь нового кредитора ТОВ «Глобал спліт» із зазначенням реквізитів для погашення заборгованості та інформації для зв`язку з новим кредитором. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №3/3877631 від 17.08.2020, укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] , згідно з яким заборгованість станом на 23 липня 2025 року становить 41400 грн 47 коп. та складається із: простроченої заборгованості за основним боргом в сумі 19163 грн 25 коп.; простроченої заборгованості за відсотками у сумі 3858 грн 66 коп.; простроченої заборгованості за комісією в сумі 18378 грн 56 коп. 29 квітня 2025 року ТОВ «Глобал Спліт» направило на адресу проживання відповідачки повідомлення, в якому поінформував останню про відступлення права вимоги ТОВ «Глобал спліт», необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 41400 грн 47 коп. на користь нового кредитора ТОВ «Глобал спліт» із зазначенням реквізитів для погашення заборгованості та інформації для зв`язку з новим кредитором. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, та будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши кредитні документи, погодила таким чином умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Факт укладання кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідач не заперечувала. Таким чином передана за правом вимоги до нового кредитора ТОВ «Глобал спліт» заборгованість, яка складається із простроченої заборгованості за основним боргом в сумі 19163 грн 00 коп. та прострочена заборгованість за відсотками в сумі 3858 грн 66 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є обгрунтованою. Щодо стягнення заборгованості за комісією в розмірі 18378 грн 56 коп. суд доходить наступного. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Особливості регулювання правовідносин за договорами споживчого кредиту передбачені також Законом України «Про захист прав споживачів». 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. В той же час, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення та визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України). З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться, зокрема, у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21). Пунктом 3.2 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом, за умовами їх надання один раз на місяць, повинні надаватись безоплатно, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією, а саме прострочена заборгованість за комісією 18378 грн 56 коп. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 5 ст. 216 ЦК України суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Як вбачається з виписки з рахунку [PERSON] за період з 17 серпня 2020 року по 15 вересня 2023 року нею сплачено 24121 грн 86 коп. комісії за кредитним договором. Тому, щодо вже сплачених грошових коштів на погашення комісії у розмірі 24121 грн 86 коп., суд вбачає за необхідне, на підставі п. 2.2.1 кредитного договору, зарахувати ці кошти в рахунок погашення простроченої заборгованості за тілом кредиту та простроченої заборгованості за відсотками, зменшивши їх на відповідну суму коштів. Враховуючи, що загальна сума сплаченої відповідачем комісії перевищує загальний розмір заборгованості за основним боргом та відсотками у задоволенні позову ТОВ «Глобал Спліт» слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed