Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

06.05.2025 представник заявника адвокат Пограничний А.М. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах [PERSON] з заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] , встановити над нею опіку і призначити заявника її опікуном. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є бабусею заявника [PERSON] , проживає разом з ним, заявник здійснює за нею догляд, забезпечує всім необхідним [PERSON] , [INFO] , має діагнози гіпертонічна хвороба III ст. 3-й ст., наслідки перенесеного мозкового інсульту в ВПБ правобічний геміпарез II ст. виражений вестибуло-атактичний синдром, виражені когнітивні розлади, хвороба Альцгеймера пізня стадія, атеросклеротичний кардіосклероз, що підтверджується висновком спеціаліста. Внаслідок свого захворювання бабуся заявника не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду та допомоги і тому на сьогодні потребує опіки. [PERSON] не розуміється на грошах, не може здійснювати покупки, не впізнає людей, не здатна контролювати споживання газу, не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, не розуміє суть свого власного життя За таких підстав представник заявника просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановити над нею опіку і призначення її опікуном [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.05.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.05.2025 у справі призначена судово-психіатрична експертиза, провадження у справі зупинене. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 30.09.2025 поновлене провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 02.12.2025 залучено до участі у справі заінтересовану особу Військову частину [NUMBER] ( [INFO] . 10.12.2025 від заінтересованої особи в/ч [NUMBER] надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначив, що оскільки [PERSON] проходить військову службу в Державній прикордонній службі України, у Військовій частині [NUMBER] , виконання ним обов`язків опікуна над недієздатною [PERSON] фактично унеможливлюється перебуванням на військовій службі, а тому задоволення його заяви автоматично створює умови для подальшого звільнення вказаного військовослужбовця з військової служби на підставі положень статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Беручи до уваги зміст поняття «опікун» та обов`язки, які має опікун по відношенню до свого підопічного, військова частина [NUMBER] вважає, що [PERSON] , з урахуванням особливостей проходження військової служби, буде позбавлений можливості виконувати у повній мірі обов`язки опікуна недієздатної особи. 23.01.2026 представник [PERSON] адвокат Совгира В.Д. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, просила її задовольнити. Представники заінтересованої особи в/ч [NUMBER] , належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, 23.01.2026 до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника, просив врахувати письмові пояснення при ухваленні судового рішення. В судовому засіданні 23.01.2026 представник заявника адвокат Пограничний А.М. заяву підтримав, просив її задовольнити. Додатково пояснив, що заявник проходить військову службу з червня 2024 року у в/ч [NUMBER] , яка знаходиться в [ADDRESS] , де він і проживає разом зі своєю бабусею. Протягом всього часу проходження служби заявник фактично виконував обов`язки опікуна [PERSON] , а тому сам факт проходження заявником військової служби, зважаючи на місце розташування військової частини та робочий час заявника з 08 години до 17 години, не заважає йому виконувати функції опікуна. На даний час заявник наказів про його відрядження чи переведення для проходження служби в іншу місцевість не отримував. Також зазначив, що орган опіки та піклування здійснив перевірку можливості іншими родичами здійснювати опіку над [PERSON] та таких осіб не встановив. Заявник відповідає вимогам до опікунів, не має наміру звільнятись з військової служби, а звернення з даною заявою обумовлено якнайкращими інтересами бабусі заявника, оскільки остання не має можливості самостійно задовольняти свої побутові потреби, отримувати пенсію, здійснити оформлення субсидії та й взагалі не здатна на будь-які контакти з оточуючим світом. Акцентував увагу, що в разі неможливості заявником здійснювати обов`язки опікуна, орган опіки та піклування має можливість внести до суду подання про заміну опікуна або про звільнення особи від здійснення обов`язків опікуна. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні просила заяву [PERSON] задовольнити повністю. Додатково вказала, що орган опіки та піклування на підставі поданих заявником документів, акту обстеження умов проживання заявника та його бабусі [PERSON] вирішив внести подання про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Додатково зазначила, що заявник відповідає вимогам, що законодавство висуває до опікунів. При цьому орган опіки та піклування може, за наявності на те підстав, внести подання про призначення певної особи опікуном лише за заявою такої особи, яка виявила бажання бути опікуном. В даному випадку орган опіки та піклування від інших родичів [PERSON] отримав заяви про відмову у призначенні їх опікунами [PERSON] , зокрема дочка [PERSON] відмовилась через стан свого здоров`я, про що подала відповідні докази. Також представник роз`яснила, що в разі, якщо суд відмовить заявнику у призначенні його опікуном [PERSON] , орган опіки та піклування матиме можливість забезпечити догляд та утримання [PERSON] лише в межах затверджених видатків, а зважаючи на невелику кількість працівників соціальних служб, забезпечити [PERSON] щоденний догляд соціального працівника не є можливим, а тому орган опіки та піклування вважає, що призначення [PERSON] опікуном [PERSON] буде відповідати якнайкращим інтересам [PERSON] . Заслухавши пояснення представників, дослідивши подані учасниками справи докази, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є бабусею [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про народження матері заявника [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження батьків заявника [PERSON] та [PERSON] . Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 612 від 31.07.2025 за результатами призначеної судом судово-психіатричної експертизи [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді судинної деменції (F01.8). [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. Вказані обставини свідчать про наявність у [PERSON] хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та дають суду підстави для визнання останньої недієздатною. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вказаної норми закону, а також беручи до уваги встановлені судом обставини, суд визначає строк дії даного рішення два роки. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах та ухвалі Верховного Суду від 02.11.2025 у справі № 305/1557/24, від 24.09.2025 у справі № 127/10853/24, від 27.11.2025 у справі № 341/1526/23. Так, у вказаних постановах Верховний Суд виклав такі правові позиції і висновки. Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Метою встановлення опіки та піклування є забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть здійснювати свої права та виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). У силу статті 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі статтею 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України). Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Під час призначення опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. Під час внесення подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17, від 23 листопада 2021 року в справі № 751/9572/19, від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21, від 24 липня 2024 року в справі № 727/597/24, від 08 січня 2024 року в справі № 753/1905/22. Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 пункту 3 Правил опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд має перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами. Рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 30.04.2025 № 117 затверджено подання органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про доцільність можливого призначення опікуном/піклувальником [PERSON] , [INFO] над [PERSON] , [INFO] , у випадку визнання її судом недієздатною. Суд встановив, що [PERSON] з 14.06.2024 перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] ( [INFO] ) Державної прикордонної служби України, що підтверджується довідкою № 2081 від 08.12.2025. У постанові Верховного Суду від 27 листопада 2024 року в справі № 341/1526/23 зроблено висновок про те, що сам собою факт проходження особою військової служби не може слугувати підставою для відмови у призначенні її опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення мобілізованого військовослужбовця опікуном над недієздатною фізичною особою. Колегія Третьої судової палати Касаційного цивільного суду погодилася з таким висновком та вважала, що факт проходження особою військової служби має оцінюватися сукупно з іншими обставинами, на підставі яких формується висновок про можливість призначення особи опікуном, і сам собою не є визначальним. У постанові Верховного Суду від 28 травня 2025 року в справі № 641/7190/23 зазначено, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань у цьому питанні, та належно мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого. Відповідно до абзацу 15 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ) військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, зокрема, під час дії воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою, визнаною судом недієздатною, за умови що за такою особою не здійснюється піклування (опіка) іншими особами. Тобто Закон № 2232-ХІІ зобов`язує досліджувати обставини наявності в недієздатної особи іншого опікуна, крім військовозобов`язаного. Варто зауважити, що Законом України від 15 березня 2022 року (набрав чинності 21 березня 2022 року) № 2122-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо звільнення від військової служби осіб з інвалідністю та осіб, які доглядають за особами з інвалідністю і хворими дітьми» (далі - Закон № 2122-IX) доповнено визначені статтею 26 Закону № 2232-ХІІ підстави звільнення з військової служби. У пояснювальній записці до проєкту Закону № 2122-IX зазначено, що цей проєкт Закону розроблено з метою визначення на законодавчому рівні спрощеного варіанту звільнення від військової служби осіб з інвалідністю та осіб, які доглядають за такими особами і хворими дітьми. У цьому зв`язку підставою звільнення з військової служби під час воєнного стану (через сімейні обставини), може бути необхідність здійснення військовослужбовцем догляду за непрацездатною особою або особою із захворюванням, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, зокрема здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною. Верховний Суд неодноразово формулював висновки щодо застосування положень статті 26 Закону № 2232-ХІІ. Верховний Суд у справі № 380/16966/24 виснував, що «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону № 2122-IX. Відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Зокрема, в умовах воєнного стану не може бути обмежене право рівності конституційних прав і свобод громадян. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (стаття 24 Конституції України). Колегія Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що в умовах воєнного стану необхідно належно з`ясувати питання доцільності призначення військовозобов`язаного опікуном недієздатної особи відповідно до Закону № 2232-ХІІ, однак законодавець не встановив інших обмежень щодо призначення мобілізованого військовослужбовця опікуном над недієздатною фізичною особою крім умови, що за недієздатною особою здійснюється опіка іншими особами. Тому самовільне застосування такої підстави для відмови в призначенні опікуном, як призов на військову службу (сам собою), без оцінки інтересів недієздатної особи суперечить прямим нормам Конституції України. Колегія суддів вважала, що сам собою факт проходження особою військової служби не може слугувати підставою для відмови у призначенні її опікуном. У таких справах необхідно забезпечити баланс інтересів держави (ураховуючи закріплений у Конституції України обов`язок захисту Вітчизни й загальну мобілізацію) та недієздатної особи на догляд та піклування. Тому з урахуванням якнайкращих інтересів особи, над якою встановлюється опіка, потрібно з`ясовувати наявність інших осіб, які можуть бути опікунами недієздатного, здійснювати оцінку їх здатності виконання функцій саме опікуна недієздатної особи, а не відвідувача за необхідністю; досліджувати дійсність намірів військовозобов`язаного як єдиного опікуна недієздатної особи щодо забезпечення її особистих немайнових і майнових прав та інтересів, та ураховувати визначені Правилами критерії, яким має відповідати особа як опікун. Як вже зазначалось вище, згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 612 від 31.07.2025 за результатами призначеної судом судово-психіатричної експертизи [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді судинної деменції (F01.8). [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. Військова частина [NUMBER] у своїх поясненнях посилається на те, що [PERSON] , з урахуванням особливостей проходження військової служби, буде позбавлений можливості виконувати у повній мірі обов`язки опікуна недієздатної особи. Разом з тим, з поданих суду доказів, а саме з документів, що стали підставою для внесення подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , суд встановив, що Актом обстеження умов життя особи, що потребує опіки/піклування, проведеним комісією управління праці та соціального захисту 21 лютого 2025 року, встановлено, що [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрований та проживає заявник [PERSON] . Встановлено, що умови проживання [PERSON] на належному рівні та придатні для повноцінного проживання. Також з копій паспортів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що вони обидва зареєстровані за вказаною адресою - [PERSON] з 04.07.2013, [PERSON] з 22.11.2005. При цьому згідно довідки голови правління ОСББ «Стависька, 77» від 30.01.2025 вих. № 11/5 батьки заявника - [PERSON] , [PERSON] за вказаною вище адресою зареєстровані, але не проживають. Крім того згідно довідки голови правління ОСББ «Стависька, 77» від 22.01.2025, [PERSON] проживає за вказаною вище адресою з бабусею [PERSON] і здійснює за нею догляд за медичними висновками та відповідно до її віку. Тобто, з вказаних доказів суд встановив, що заявник вже майже 12 років зареєстрований та проживає зі своєю бабусею [PERSON] за однією адресою та здійснює догляд за нею, в тому числі і протягом проходження військової служби. При цьому інші родичі [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання фактично не проживають. Одночасно суд враховує й те, що місцем розташування військової частини, в якій заявник проходить службу є м. Могилів-Подільський, Вінницька область, тобто місто, в якому проживає заявник [PERSON] та його бабуся [PERSON] . Докази переведення чи відрядження заявника до іншої військової частини, поза межами м. Могилева-Подільського, суду надані не були. Під час внесення подання орган опіки та піклування дослідив можливість інших родичів [PERSON] бути опікунами над нею та врахував заяву матері заявника [PERSON] про відмову бути опікуном своєї матері [PERSON] у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та потреби лікування, а також аналогічну заяву онуки [PERSON] [PERSON] , в якій остання повідомила про те, що не проживає за місцем реєстрації та здійснює догляд за малолітньою дитиною 2021 року народження. При цьому наявність хвороб у [PERSON] , зокрема гіпертонічної хвороби ІІ ступеня, частих гіпертензивних кризів, стабільної стенакардійної напруги, атеросклеротичного міокардіосклерозу, коронасклерозу, склерозу аорти, двобічного гонартрозу колінних суглобів І ст., хронічного холецеститу, стеатозу печінки ІІІ ст. підтверджується, дослідженими судом копіями виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 411 від 22.01.2026, довідки лікаря-кардіолога КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ». Отже, органом опіки та піклування на підставі поданих [PERSON] документів, передбачених Правилами, встановлена відсутність інших родичів [PERSON] , які б виявили бажання та могли б бути опікунами недієздатної [PERSON] , окрім [PERSON] , який звернувся з заявою про призначення його опікуном над бабусею [PERSON] 19.02.2025. Також суд враховує, що згідно наявних в матеріалах справи документів, а саме довідки № 274 Протокол № 29 від 11.02.2025 за підписами голови та членів ЛКК [PERSON] за станом здоров`я може бути опікуном, а згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості, про розшук щодо [PERSON] відсутні. Враховуючи викладене вище, правові висновки Верховного Суду, а також те, що [PERSON] є близьким родичем (онуком) недієздатної [PERSON] , відповідає усім необхідним вимогам, визначеним законом щодо особи опікуна, тривалий час разом проживає з [PERSON] та здійснює догляд за нею, а також те, що орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради Вінницької області на вважає за доцільне призначення заявника опікуном [PERSON] , про що вніс суду відповідне подання, суд вважає, що заява у цій частині також є обґрунтованою, підлягає задоволенню та з урахуванням встановлених судом обставин відповідатиме якнайкращим інтересам [PERSON] . За правилами ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved