Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

У червні 2025 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг партнерс») звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 45611,60 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп та на правову допомогу у розмірі 16000 грн. Позов обґрунтовано тим, що 16.12.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі - Кредитодавець та/або ТОВ "Мілоан") та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 2210643 (далі - Договір). Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2250 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. П. 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації .на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. 23.12.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» (далі - ТОВ «Інкасо фінанси») та [PERSON] укладено Договір № 3379316894-167758. [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 2000 грн, що підтверджується квитанцією та Довідкою. Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 23.12.2021, дата повернення кредиту 06.01.2022 (включно), термін користування кредитом 14 діб. Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 0,5 % за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства. Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувана цих даних. Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису. 27.12.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» (далі - ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія») та [PERSON] укладено договорі №5551633855175. Згідно з п. 1.1. Договору, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 5000 грн. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п.п. 1.1.1. Договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 0,01 % річних від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Також, п.п. 1.1.1.2. Договору передбачена стандартна процента ставка, фіксована 2,6 % річних від суми Позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 10 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част. 1 статті 1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до пункту 2.1. Договору позики позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта - позичальника у системі «Lоаnу» на сайті системи www.loany.com.ua. Пунктом 2.2. Договору позики встановлено, що датою надання позики є дата списання грошових коштів з поточного рахунку позикодавця на банківський картковий рахунок позичальника, передбачений у п.2.1. цього договору. Згідно з п. 4.3. Договору, закінчення строку, на який було надано позику, не звільняє Сторони від відповідальності за невиконання (порушення) зобов`язань за цим договором. Відповідно до п. 6.3. Строк, на який було надано позику (вказаний в п. 1.1 цього договору), не обмежує дії зобов`язань, які виникли з цього договору та/або з факту його порушення. Усі зазначені зобов`язання припиняються лише належним (повним) їх виконанням, з моменту такого виконання. Відповідно до п.п. 6.7.7. Договору, Позичальник розуміє у повному обсязі всі умови цього договору, свої права і обов`язки за цим договором і погоджується з ними. Також, п.п. 6.7.9 Договору, Позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та вигідними. 26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2210643. Таким чином, ТОВ «Факторинг партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №2210643. 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3379316894-167758. 18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3379316894-167758. Таким чином, ТОВ «Факторинг партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3379316894-167758. 18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555163385175. Таким чином, ТОВ «Факторинг партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договорами: №2210643 від 16.12.2021, №3379316894-167758 від 23.12.2021 та №555163385175 від 27.12.2021. Відповідач належним чином своїх обов`язків за кредитними договорами не виконав, що призвело до утворення заборгованості: - за договором №2210643 від 16.12.2021 - 29450,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 10000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 18450 грн, заборгованість за комісіями - 1000 грн; - за договором №3379316894-167758 від 23.12.2021 - 5956 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 2000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3956 грн, - за договором №555163385175 від 27.12.2021 - 10205,60 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 5000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5205,60 грн, а всього на загальну суму 45611,60 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 17000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27611,60 грн, заборгованість за комісіями - 1000 грн. 03.07.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. 24.07.2025 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, стверджує, що позивачем не доведено обов`язку у відповідача щодо повернення коштів. Зазначає, що належним доказом здійснення банківських операцій з грошовими коштами клієнтів чи наявність кредитної заборгованості є виписка з особового рахунку клієнта. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості можуть виключно документи первинної бухгалтерської документації. Надані позивачем документи, в тому числі розрахунок заборгованості, за змістом яких відсутні відомості про здійснення зарахування кредитором на користь відповідача грошових коштів, не доводять факт наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку. Матеріали справи не містять належних та беззастережних доказів, що номер банківської картки, який вказаний як номер картки позивача, належить саме відповідачу. Позивач жодним належним і допустимим доказом не довів факт передачі відповідачу грошових коштів та наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором. Оскільки позивачем не доведено наявності заборгованості у відповідача перед позивачем в розмірі, зазначеному в позовній заяві, тому ця обставина свідчить про відсутність порушеного права позивача. Стверджує, що позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують підписання договору про надання кредиту електронним цифровим підписом, зокрема позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, вчиненим із урахуванням положень ч..ч 6, 12 п. 1 ст. 3, ст.. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» , ч. 1 ст. 205 ЦК України. З долучених позивачем документів неможливо встановити те, що саме відповідачем були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договору), зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора. Відсутні докизи щодо ідентифікації за номером телефону, який би належав позичальнику. Також зазначив, що позивачем не доведено факту наявності у позивача права вимоги до відповідача та факту переходу права вимоги до позивача. Крім того вважає заявлені до стягнення позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 16000 грн вважає завищеними. Крім того, 24.07.2025 [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Факторинг партнерс», ТОВ «Мілоан», ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс», ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» про встановлення факту невиконання обов`язків кредиторів. Зустрічний позов мотивовано тим, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт укладення між ним та відповідачами за зустрічним позовом кредитних договорів та підтверджень перерахунку коштів. 01.08.2025 представник позивача ТОВ «Факторинг партнерс» надав відповідь на відзив, в якому з доводами відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву, не погоджується, вважаючи такі безпідставними; наполягає на задоволенні позову. Ухвалою суду від 20.08.2025 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 09.09.2025 ТОВ «Мілоан» надало відзив на зустрічну позовну заяву, в якому проти позову [PERSON] заперечує, вважаючи такий необґрунтованим. Стверджує, що переказ кредитних коштів позивачу підтверджується як первинним документом, так і реєстрами здійснених виплат, що сформовані надавачем платіжних послуг. 16.09.2025 ТОВ «Факторинг партнерс» надало відзив на зустрічну позовну заяву, в якому проти зустрічного позову заперечує, вважаючи такі дії [PERSON] намаганням приховати факт отримання коштів у кредит та уникнути обов`язку по їх поверненню. 18.09.2025 [PERSON] надав відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якому наполягав на задоволенні зустрічної позовної заяви. Ухвалою суду від 13.10.2025 задоволено клопотання представника ТОВ «Факторинг партнерс» та [PERSON] про витребування доказів. Ухвалою суду від 13.10.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Судом встановлено, що 16.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір № 2210643 (а.с.14-18 т.1). Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2250 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. П. 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Вказаний кредитний договір [PERSON] підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора «F24751», який відправлено 16.12.2021 на номер телефону [NUMBER] (а.с.24 т.1). Відповідно до квитанції «LIQPAY» 16.12.2021 о 15:55 здійснило переказ грошових коштів платника ТОВ «Мілоан» в сумі 10000 грн на рахунок № [NUMBER] , емітент платіжної картки отримувача Приватбанк, призначення переказу - кошти згідно договору №2210643 (а.с.25 т.1). Відповідно до довідки (відомості про щоденні нарахування та погашення) ТОВ «Мілоан» станом на 04.03.2022 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Мілоан» становить: 29450 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту 10000 грн, заборгованості по процентах за користування кредитом 18450 грн, заборгованості по комісії 1000 грн (а.с.26-27). Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 20.10.2025 на виконання ухвали суду від 13.10.2025 підтверджено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та 16.12.2021 на неї було зарахування коштів в сумі 10000 грн (а.с.157 т.2). Згідно виписки за договором № б/н за період з 16.12.2021 по 16.01.2022 на карту [PERSON] № [NUMBER] 16.12.2021 від ТОВ «Мілоан» надійшли грошові кошти в сумі 10000 грн. (ID платежу 1854386498) (а.с.158-159 т.2). 26.07.2024 було укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2210643, укладеним з [PERSON] (а.с.28-30 т.1). Відповідно до даних витягу з реєстру боржників до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 до ТОВ «Факторинг партнерс» перейшло прало вимоги до [PERSON] за договором №2210643 на суму 29450 грн, що складається з: 10000 грн заборгованості за кредитом, 18450 грн заборгованості за процентами, 1000 грн заборгованості за комісією (а.с.34 зворот - 35 зворот, 36 т.1). На підставі вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників загальною кількістю 21979 та оплатив їх, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 (а.с.33 зворот) та платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 448090005 від 26.07.2024 (а.с.34). 23.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» та [PERSON] укладено Договір № 3379316894-167758 (а.с.38-44). [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 2000 грн, що підтверджується квитанцією та Довідкою. Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 23.12.2021, дата повернення кредиту 06.01.2022 (включно), термін користування кредитом 14 діб. Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 0,5 % за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства. Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувана цих даних. Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису. Вказаний кредитний договір [PERSON] підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора «N7UTRFVZ», який відправлено 23.12.2021 о 13:38:36 на номер телефону [NUMBER] та введено 23.12.2021 о 13:39:17. Відповідно до даних підтвердження про здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» на підставі Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-130 від 25.05.2021 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника 23.12.2021 о 13:47:29 здійснило переказ грошових коштів платника ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» в сумі 2000 грн на рахунок № [NUMBER] , емітент платіжної картки отримувача Приватбанк, призначення переказу - переказ для позики 3379316894-167758 (а.с.51 т.1). Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 20.10.2025 на виконання ухвали суду від 13.10.2025 підтверджено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та 23.12.2021 на неї було зарахування коштів в сумі 2000 грн (а.с.157 т.2). Згідно виписки за договором № б/н за період з 16.12.2021 по 16.01.2022 на карту [PERSON] № [NUMBER] 23.12.2021 надійшли грошові кошти (кредит) в сумі 2000 грн (ID платежу 1861678134) (а.с.158-159 т.2). Однак, відповідач не виконав своїх обов`язків, передбачених Договором, та припинив повертати наданий йому кредит та сплачувати проценти за користування ним у строки, передбачені Договором. З даних розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3379316894-167758 від 23.12.2021, вбачається, що [PERSON] не виконував взяті за договором зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 2140 грн (а.с.53-66 т.1). 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3379316894-167758 (а.с.67-71 т.1), що підтверджено даними реєстру боржників до договору 07/03/23 про відступлення прав вимоги та актом №1 зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.72 т.1). Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Коллект центр», заборгованість [PERSON] станом на 18.02.2025 становить 5956 грн, що складається з 2000 грн заборгованості за основним зобов`язанням, 3956 грн заборгованості за нарахованими процентами (а.с.77). 18.02.2025 було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3379316894-167758 (а.с.14-16 т.1), що підтверджено даними реєстру боржників до договору №18-02/25 про відступлення прав вимоги (а.с.78-79 зворот зворот т.1). Відповідно до даних витягу з реєстру боржників до договору №18-02/25 про відступлення прав вимоги заборгованість [PERSON] за договором №3379316894-167758 становить 5956 грн, що складається з 2000 грн заборгованості за основним зобов`язанням, 3956 грн заборгованості за нарахованими процентами (а.с.83 зворот-86). На підставі вказаного договору про відступлення прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників загальною кількістю 4974, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором №18-02/25 від 18.02.2025 та даними акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.03.2025 (а.с.82 зворот, 83). 27.12.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено договорі №5551633855175 (а.с.88-90). Згідно з п. 1.1. Договору, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 5000 грн. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п.п. 1.1.1. Договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 0,01 % річних від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Також, п.п. 1.1.1.2. Договору передбачена стандартна процента ставка, фіксована 2,6 % річних від суми Позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 10 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част. 1 статті 1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до пункту 2.1. Договору позики позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта - позичальника у системі «Lоаnу» на сайті системи www.loany.com.ua. Пунктом 2.2. Договору позики встановлено, що датою надання позики є дата списання грошових коштів з поточного рахунку позикодавця на банківський картковий рахунок позичальника, передбачений у п.2.1. цього договору. Згідно з п. 4.3. Договору, закінчення строку, на який було надано позику, не звільняє Сторони від відповідальності за невиконання (порушення) зобов`язань за цим договором. Відповідно до п. 6.3. Строк, на який було надано позику (вказаний в п. 1.1 цього договору), не обмежує дії зобов`язань, які виникли з цього договору та/або з факту його порушення. Усі зазначені зобов`язання припиняються лише належним (повним) їх виконанням, з моменту такого виконання. Відповідно до п.п. 6.7.7. Договору, Позичальник розуміє у повному обсязі всі умови цього договору, свої права і обов`язки за цим договором і погоджується з ними. Також, п.п. 6.7.9 Договору, Позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та вигідними. Вказаний кредитний договір [PERSON] підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, який надіслано [PERSON] 27.12.2021 на номер телефону [NUMBER] , що підтверджено даними довідки про ідентифікацію по договору №5551633855175 від 27.12.2021 (а.с.101). Відповідно до даних листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення», останнє, на підставі укладеного з ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» договору надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, в тому числі успішно перераховано 5000 грн 27.12.2021 о 09:52:57, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-127539162 (а.с.102 т.1). Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 20.10.2025 на виконання ухвали суду від 13.10.2025 підтверджено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та 23.12.2021 на неї було зарахування коштів в сумі 5000 грн (а.с.157 т.2). Згідно виписки за договором № б/н за період з 16.12.2021 по 16.01.2022 на карту [PERSON] № [NUMBER] 27.12.2021 надійшли грошові кошти в сумі 5000 грн (а.с.158-159 т.2). Однак, відповідач не виконав своїх обов`язків, передбачених Договором, та припинив повертати наданий йому кредит та сплачувати проценти за користування ним у строки, передбачені Договором. З даних розрахунку заборгованості за кредитним договором № 555163385175 від 27.12.2021, вбачається, що [PERSON] не виконував взяті за договором зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 10205,60 грн (а.с.104-105 т.1). 18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555163385175, укладеним з відповідачем (а.с.106-107). На підставі вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників загальною кількістю 20507 та оплатив їх, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 та платіжної інструкції № 793 від 27.12.2023 (а.с.108 зворот, 109). Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Факторинг партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договорами №2210643 від 116.12.2021, №3379316894-167758 від 23.12.2021 та №555163385175 від 27.12.2021. Відповідач належним чином своїх обов`язків за кредитними договорами не виконав, що призвело до утворення заборгованості: - за договором №2210643 від 16.12.2021 - 29450,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 10000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 18450 грн, заборгованість за комісіями - 1000 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Факторинг партнерс», станом на 09.06.2025 - за договором №3379316894-167758 від 23.12.2021 - 5956 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 2000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3956 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Факторинг партнерс», станом на 09.06.2025; - за договором №555163385175 від 27.12.2021 - 10205,60 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 5000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5205,60 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Факторинг партнерс», станом на 09.06.2025. Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ч. 1 ст. 204 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За положеннями статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що відповідач з власної волі звернувся до ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК «Інкасо фінанси» та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» з метою отримання кредитних коштів та уклав кредитні договори. Кредитори свої зобов`язання виконали та в безготівковому порядку надали для [PERSON] кредитні кошти в передбаченому Договорами розмірі. Проте, відповідач не виконав взяті за Договорами зобов`язання та не надавав кошти для повернення кредитів та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість. Набуття позивачем права вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами підтверджується даними договорів факторингу, актів прийому-передачі реєстрів боржників та витягами з реєстрів боржників до вказаних договорів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення кредитних договорів та перерахування кредитних коштів на рахунок [PERSON] , а також докази існування заборгованості у заявленому позивачем розмірі та право позивача на стягнення такої заборгованості. Твердження відповідача у відзиві про те, що позивачем не доведено факт перерахування відповідачу грошових коштів та наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за кредитними договорами, суд до уваги не бере та відхиляє. Так, перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 10000 грн відповідно до умов кредитного договору № 2210643 від 16.12.2021, в сумі 2000 грн відповідно до умов кредитного договору № 3379316894-167758 від 23.12.2021 та в сумі 5000 грн відповідно до умов кредитного договору №5551633855175 від 27.12.2021 підтверджується належними і допустимими доказами, якими є виписка по особовому рахунку відповідача [PERSON] , яка надана суду АТ КБ «Приватбанк», згідно якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та 16.12.2021, 23.12.2021 та 27.12.2021 на неї було здійснено зарахування коштів у вказаних вище сумах (а.с.157 т.2). Згідно виписки за договором № б/н за період з 16.12.2021 по 16.01.2022 на карту [PERSON] № [NUMBER] 16.12.2021 від ТОВ «Мілоан» надійшли грошові кошти в сумі 10000 грн. (ID платежу 1854386498), 23.12.2021 надійшли грошові кошти (кредит) в сумі 2000 грн (ID платежу 1861678134), 27.12.2021 надійшли грошові кошти в сумі 5000 грн (а.с.158-159 т.2). На виконання ухвали суду ТОВ «ПрофітГід» надало копію платіжної інструкції №542023, згідно з даними якої 23.12.2021 о 13:47629 здійснено переказ коштів від платника ТОВ «ФК «Інкасо фінанси» на платіжну картку отримувача [NUMBER] , призначення платежу - переказ для позики 3379316894-167758 (243 зворот). Наявність заборгованості зав кредитним договором у відповідача перед позивачем підтверджується належними і допустимими доказами, якими є розрахунки заборгованості, надані ТОВ «Мілоан» станом на 04.03.2022 (а.с.26-27 т.1), ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» станом на 07.03.2023 (а.с.53-66 т.1), ТОВ «Коллект центр» станом на 18.02.2025 (а.с.77 т.1), ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» станом на 14.10.2023 та розрахунки заборгованості відповідача, що надані ТОВ «Факторинг партнерс» станом на 09.06.2025 (а.с.113, 114, 115). Доводи відповідача про те, що недоведення позивачем факту наявності заборгованості відповідача в розмірі, зазначеному в позовній заяві, свідчить про відсутність порушеного права позивача, суд розцінює критично. Так, позивачем надані суду належні і допустимі докази, які свідчать про порушене право позивача, а саме: копії кредитних договорів, копії договорів факторингу, копії розрахунків заборгованості, довідки про перерахування грошових коштів відповідачу. Зокрема, розрахунки заборгованості відповідачем не оскаржувалися, а власні розрахунки відповідачем не надано. Посилання відповідача про те, що позивачем не надано суду жодних доказів, що підтверджують підписання договору про надання кредиту електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, суд не бере до уваги, оскільки відповідач проходив процедуру верифікації банківської карти (що дає змогу встановити власника банківської карти та подавача заявки як одну і ту ж особу) і підписав договори електронним підписом. Так, підписання відповідачем договору про споживчий кредит № 2210643 від 16.12.2021 електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора підтверджується довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, згідно якої на номер телефону відповідача [NUMBER] 16.12.2021 відправлений одноразовий ідентифікатор «F24751» (а.с.24); договір позики № 3379316894-167758 від 23.12.2021 підписано відповідачем електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «N7UTRFVZ», що відправлений 23.12.2021 о 13:38:36 на номер телефону відповідача [NUMBER] (а.с.44 т.1), договір позики №555163385175 від 27.12.2021 підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «2003», що відправлений на номер телефону відповідача [NUMBER] , що підтверджено довідкою про ідентифікацію по договору (а.с.101 т.1). Варто зауважити, що з відповіді АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-251015/80422 від 20.10.2025, що надійшла на виконання вимог ухвали суду від 13.10.2025, крім іншого вбачається, що номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] , [NUMBER] не був/є фінансовим. Натомість контактні дані власника вказаної картки [PERSON] - [NUMBER] (а.с.157 т.2). Проте, з даних витягу Кредитного звіту фізичної особи Українського Бюро Кредитних Історій, що додано до пояснень 28.11.2025 позивачем ТОВ «Факторинг партнерс», вбачається, що номер телефону [NUMBER] був актуалізований [PERSON] лише 11.10.2025, в той час як номер телефону [NUMBER] був актуалізований [PERSON] ще 26.11.2021 (а.с.196-197). Твердження відповідача про те, що позивачем не доведено права вимоги до відповідача, а також позивачем не надано доказів повної оплати права вимоги за договором факторингу, суд вважає необґрунтованими. Так, судом встановлено, що ТОВ «Факторинг партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договорами №2210643 від 116.12.2021, №3379316894-167758 від 23.12.2021 та №555163385175 від 27.12.2021, що підтверджується копіями договорів факторингу, копіями реєстрів боржників до вказаних договорів факторингу, копіями актів приймання-передачі реєстру боржників за вказаними договорами факторингу та платіжними дорученнями. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договорами: - №2210643 від 16.12.2021 - 29450,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 10000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 18450 грн, заборгованість за комісіями - 1000 грн; - №3379316894-167758 від 23.12.2021 - 5956 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 2000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3956 грн; - №555163385175 від 27.12.2021 - 10205,60 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 5000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5205,60 грн; а всього на загальну суму 45611,60 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 17000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27611,60 грн, заборгованість за комісіями - 1000 грн. Щодо зустрічного позову [PERSON] про встановлення факту невиконання обов`язків кредиторів, то такий задоволенню не підлягає з тих підстав, що з матеріалів справи вбачається протилежне. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У позові представник позивача просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 16000 грн. На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав: - договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 2 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Факторинг партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» (а.с.121-122), - прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с.122 зворот-123), - заявку на надання юридичної допомоги № 257 від 01.05.2025, згідно якої сторони погодили надання наступних правових (юридичних) послуг АО клієнту по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації, кількість - 2 години, вартість 1 години - 2000 грн., ціна - 4000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, кількість - 4 години, вартість - 3000 грн. за 1 годину, ціна - 12000 грн (а.с.124); - витяг з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025, згідно якого сторони погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству у відповідності до Заявки на надання юридичної допомоги (а.с.125). У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Так, позивачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про надання правничої (правової) допомоги партнерами (адвокатами) АО «Лігал Ассістанс» ТОВ «Факторинг партнерс» по цивільній справі № 689/778/25 про стягнення з [PERSON] боргу за кредитними договорами. Зокрема, до матеріалів справи не долучено документів, які б підтверджували повноваження партнерів (адвокатів) АО «Лігал Ассістанс» (ч. 4 ст. 62 ЦПК України). Судом встановлено, що позовну заяву, відповідь на відзив (а.с.1-28 т.2), клопотання про витребування доказів (а.с.17-19 т.2), пояснення (а.с.148-151 т.2), заперечення на прийняття зустрічної позовної заяви (а.с.20-28 т.2), відзив на зустрічну позовну заяву (а.с.85-92) підписано директором ТОВ «Факторинг партнерс» Ярославою Сердійчук, в матеріалах справи відсутні адвокатські запити щодо підготовки до стягнення заборгованості з Приймака П.С. тощо. Заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.51 т.2) та про розгляд справи без участі представника ТОВ «Факторинг партнерс» (а.с.126) подавав адвокат Колосов А.В., який на підтвердження своїх повноважень надав довіреність та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.53, 54). Отже, в порушення припису п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України представником позивача не надано суду доказів того, що саме партнери (адвокати) АО «Лігал Ассістанс» надавали усні консультації позивачу, а також докази підготовки, складання та подачі позовної заяви до суду. Відсутні докази того, що саме адвокати АО «Лігал Ассістанс» збирали докази по вказаній цивільній справі. У зв`язку із зазначеним, суд визнає неналежними доказами щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 16000 грн: договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, укладений між ТОВ «Факторинг партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс», прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 257 від 01.05.2024, витяг з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025. Таким чином, оскільки представником позивача не надано доказів надання АО «Лігал Ассістанс» позивачу правової (правничої) допомоги по даній справі, а також дійсність понесених витрат на правничу (правовому) допомогу в розмірі 16000 грн, тому у задоволенні стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову (правничу) допомогу необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають стягненню понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved