Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Основні процесуальні рішення та дії. 08.11.2024 позивач звернувся до суду із позовом в якому просить: - виключити відомості про нього, як батька, із актового запису №44 про народження [PERSON] , [INFO] ; - звільнити його від аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу Димитровського міського суду Донецької області від 25.10.2023 у справі №226/1904/23. Ухвалою суду від 12.11.2024 відмовлено у відкритті провадження з підстав наявності у провадженні Димитровського міського суду Донецької області аналогічної справи №226/2327/23. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15.04.2025 вказану ухвалу суду від 12.11.2024 скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою від 09.06.2025 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. 09.07.2025 позовну заяву [PERSON] у справі №226/2327/23 залишено без розгляду. Ухвалою суду від 22.07.2025 закрито підготовче провадження. В судовому засіданні 05.08.2025 судом ухвалено про заочний розгляд справи, заслухано вступне слово представника позивача, досліджено докази. Ухвалою суду від 05.08.2025 у справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу щодо наявності кровного споріднення між позивачем та [PERSON] . Провадження у справі зупинено. 18.12.2025 справа повернулася до суду у зв`язку із неявкою до експерта 03.11.2025 обох сторін та 01.12.2025 відповідача з диною. Ухвалою суду від 29.12.2025 провадження у справі поновлено. Узагальнені доводи позивача. В травні 2016 року сторони спору познайомилися, почали проживати разом та вести спільне господарство. В червні 2016 року вони посварилися та відповідач покинула позивача. Проте в серпні вони відновили стосунки, а відповідач повідомила позивача про вагітність. [INFO] відповідач народила сина [PERSON] . Вважаючи, що позивач є батьком він подав заяву про визнання батьківства. 14.04.2021 між сторонами зареєстровано шлюб. 25.10.2023 видано судовий наказ про стягнення із позивача аліментів в користь відповідача на утримання [PERSON] . На даний час судом вирішується спір про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідачка розповідала спільним знайомим про те, що [PERSON] не є біологічним сином позивача, тому у позивача виникли обґрунтовані сумніви у своєму батьківстві. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Узагальнені доводи відповідача та третьої особи. Відповідачем відзиву не подано, в судове засідання відповідач не з`явився. При цьому місце проживання відповідача зареєстровано в м. Мирнограді, що є територією активних бойових дій з 21.08.2021. У Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація щодо відповідача відсутня. Відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Третьою особою заперечень не подано, явку представника в судове засідання не забезпечено, подано заяву про розгляд справи за відсутності представника. Фактичні обставини встановлені судом. У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками вказано сторін спору: [PERSON] та [PERSON] . Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №44 від 02.02.2017 вбачається, що відомості про батька [PERSON] внесено на підставі заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 02.02.2017. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони спору уклали шлюб 14.04.2021. Згідно відповіді Авдіївсько-Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області від 19.12.2023 та постанови про відкриття виконавчого провадження №73394530, на виконанні у відділі перебуває судовий наказ №2-н/226/627/2023 від 21.10.2023 Димитровським міським судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , у розмірі частини. Первинно позивачем оспорено батьківство в кінці 2023 року (справа №226/2327/23). Норми права, що застосував суд. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (п.1 ч.2 ст.125, ч.1 ст.126 СК України). У частинах першій та третій статті 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 06.11.2024 у справі №334/6732/21, висновок генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. У справах про оспорювання батьківства Верховний Суд неодноразово покликається на висновки постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц, а саме: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed