Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Заявник, в особі свого представника, звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити факт належності договору купівлі - продажу квартири від 07 липня 1998 року за реєстровим номером 2-2462, посвідчений державним нотаріусом П`ятої ЛДНК Шараварою О.Р. із зазначенням прізвища покупця [PERSON] [PERSON] ; реєстраційного посвідчення серії [NUMBER] від 10.08.1998 року виданого Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки на [PERSON] [PERSON] . Заяву обґрунтовує тим, що у вересні т2025 заявник звернулась до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради з заявою щодо реєстрації належної їй квартири [ADDRESS] у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 02.10.2025 державним реєстратором прав на нерухоме майно Оксаною Тракало винесено рішення №81130812 про відмову в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявними розбіжностями щодо прізвища заявника у поданій заяві про державну реєстрацію прав та договорі купівлі-продажу за реєстраційним №2-2462 від 07.07.1998, виданий [PERSON] , державним нотаріусом П`ятої ЛДНК. Зокрема у зазначеному договорі прізвище заявника вказано « [PERSON] », а у паспорті заявника « [PERSON] ». Така розбіжність виникла з тих причин, що на час укладення договору купівлі-продажу квартири державним нотаріусом було допущено помилку та зазначено прізвище « [PERSON] ». Яке зазначено на другій сторінці паспорта російською мовою. Після цього заявник звернулася до державного нотаріуса П`ятої ЛДНК щодо виправлення зазначеної помилки, проте нотаріусом роз`яснено, що таке питання вирішується лише в судовому порядку. Оскільки заявник має намір належним чином зареєструвати нерухоме майно та не може цього зробити без встановлення факту приналежності документів заявнику, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 19.11.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку окремого провадження. Судове засідання призначено. Від представника заявника надійшла заява про слухання справи у її відсутність та відсутність заявника. Заяву про встановлення юридичного факту підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Від представника Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, а також просив суд при вирішенні заяви покластися на розсуд суду. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, у випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії договору купівлі-продажу квартири від 07.07.1998 року посвідченого державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Шараварою О.Р., в якому вказано прізвище покупця як [PERSON] . Згідно реєстраційного посвідчення Львівського обласного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки серії КММ №018124 від 10.08.1998 квартира за адресою [ADDRESS] в цілому зареєстрована за [PERSON] . Разом з тим, 02.10.2025 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено в проведенні реєстраційних дій за заявою у зв`язку із наявними розбіжностями щодо прізвища заявника у поданій заяві про державну реєстрацію прав та договорі купівлі-продажу за р. №2-2462 від 07.07.1998, виданого [PERSON] , державним нотаріусом П`ятої львівської державної нотаріальної контори. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали здійснюється в судовому порядку (п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України) Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.10.2000 прізвище дружини вказано як « [PERSON] ». Також згідно паспорта громадянина України заявник вказана, як [PERSON] , тобто у договорі купівлі-продажу квартири від 07.07.1998 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Шараварою О.Р, зареєстровано в реєстрі за №2-2462 та у реєстраційному посвідченні Львівського обласного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки серії КММ №018124 від 10.08.1998, її прізвище помилково зазначено як « [PERSON] ». Згідно п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ухвали Верховного суду України у справі 6-21859 св-09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв`язку з чим заява про встановлення факту належності документів про освіту можливе, якщо ім`я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати також факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема довідок, свідоцтв, дипломів тощо. Спору про право не має, встановлення даного факту не суперечить закону і ніяким чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved