Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 15 208,60 гривень заборгованості за кредитним договором № 132328588 від 18.01.2022. Вимоги обґрунтовано тим, що кредитний договір № 132328588 від 18.01.2022 відповідач як позичальник уклала із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у відповідності до положень Закону Україну «Про електронну комерцію». За умовами кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на банківську картку відповідача № 5355-57ХХ-ХХХХ-6247, вказану нею у заявці при укладенні договору, кредитні кошти в сумі 11000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності. Право вимоги до відповідача за цим договором перейшло до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» на підставі договору факторингу від 08.07.2025 №08/07/25-Е, укладеного із ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке, у свою чергу, набуло права вимоги до відповідача за укладеним із ТОВ «Таліон Плюс» договором факторингу від 05.08.2020 №05/0820-01, яке, у свою чергу, набуло права вимоги до відповідача на підставі укладеного із первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 з подальшими додатковими угодами щодо продовження терміну дії договору факторингу. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на дату подання цієї позовної заяви становить 15 208,60 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 11 000,00 грн та заборгованості по відсотках в сумі 4 208,60 грн. Станом на дату подання позовної заяви на рахунок позивача не надходили кошти від відповідача для погашення кредитного боргу. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 11.09.2025, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у формі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали від 11.09.2025 відповідач отримала 07.10.2025. У визначений судом строк з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подала, будь-яких заяв щодо процедури розгляду справи не надіслала. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 18.01.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» /кредитодавець/ та [PERSON] /позичальник/ укладено договір №132328588 (далі кредитний договір) у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.1 кредитного договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 11 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Згідно з п.1.2. кредитного договору Кредит надається строком на 56 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251.85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (п.1.4. договору). Пунктом 1.6. визначено, що умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів, здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує за Датою платежу. У разі якщо Позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором, умови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості. у пінкті 1.6.1. заначено, що за умови застосування до відносин між Сторонами умов нарахування процентів за Базовою процентною ставкою: загальні витрати за Кредитом складають - 4480 грн 84 коп. (чотири тисячі чотириста вісімдесят грн. вісімдесят чотири коп.); орієнтовна загальна вартість Кредиту складає - 15480 грн 84 коп. (п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят грн. вісімдесят чотири коп.). На виконання умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 11 000,00 грн шляхом перерахування на її картковий рахунок, що підтверджується копією платіжного доручення від 18.01.2022 та наданою на виконання ухвали суду інформацією з АТ "Сенс Банк" від 30.09.2025. Відповідно до зробленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 05.05.2022 становить 15208,60 грн, яка складається із тіла кредиту в сумі 11000,00 грн та нарахованих відсотків в сумі 4208,60 грн. Право вимоги до [PERSON] за указаним кредитним договором на суму заборгованості 15208,60 грн перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі укладеного із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та подальших додаткових угод №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, № №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023. Відповідно до зробленого ТОВ «Таліон Плюс» розрахунку кредитна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №132328588 від 18.01.2022 станом на 30.05.2023 становить 15208.60 грн. ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги до [PERSON] на суму кредитної заборгованості в розмірі 15208,60 грн ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на підставі укладеного договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 з додатковими угодами до нього. У свою чергу, 08 липня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» договір факторингу № 08/07/25-Е, на підставі якого позивач набув права вимоги до відповідача [PERSON] на кредитну заборгованість за договором №132328588 від 18.01.2022 в загальній сумі 15208,60 грн. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначалося, що Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 1 статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України). Дослідженими доказами стверджено укладення відповідачем кредитного договору №132328588 від 18.01.2022 і отримання за ним кредитних коштів в сумі 11 000,00 грн під відсотки, порядок нарахування яких, термін нарахування та відсоткова ставка чітко визначені умовами цього договору. Кредитний договір відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію», а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, у ньому визначені усі істотні умови для даного виду договорів. Після підписання кредитного договору у його сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання у кредит коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Приєднаними до позову і дослідженими судом договорами факторингу, що укладені між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс», доведено перехід права вимоги до відповідача за указаним кредитним договором до позивача ТОВ «ФК «Ейс». Заявлена позивачем до стягнення сума кредитної заборгованості по сумі і складових заборгованості відповідає реєстру боржників за договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025, узгоджується з умовами кредитного договору, зокрема щодо строку кредитування та нарахованих процентів. Доказів погашення відповідачем кредитної заборгованості після укладення договорів факторингу матеріали справи не містять та суду відповідачем не надано. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором, позивач, який отримав право вимоги за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений за позовом судовий збір слід покласти на відповідача. У позовній заяві представник позивача також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. На підтвердження цієї вимоги до позову додано: договір про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «Ейс»; додаткову угоду від 09.07.2025 до договору про надання правничої допомоги; акт прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025, який підписаний сторонами договору про надання правничої допомоги. У розділі 3 цього договору визначений порядок оплати послуг адвокатського бюро. Згідно із п.3.1 договору отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами у Додатку № 1 до договору (п.3.3). В акті прийому-передачі надання послуг зазначено такі види наданих правових послуг: складання позовної заяви 2 год 5000 грн; вивчення матеріалів справи 2 год 1000 грн; підготовка адвокатського запиту 1 год 500 грн; підготовка та подача клопотання 1 год 500 грн. Загальна вартість послуг 7000 грн. Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України. Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Разом з цим, під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим. Саме про такий підхід у питання витрат на професійну правничу допомогу висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 07 серпня 2024 року в справі № 686/18768/22. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Проте, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved