Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 20896,96грн., мотивуючи тим, що 09.12.2023 року в м. Первомайську по вул. Підгороднянське шосе. 8 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Мазда» 323 д.н.з. [NUMBER] . не обрав безпечної швидкості та дистанції, не врахував дорожніх умов, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Рено Меган» д.н.з. [NUMBER] , який стояв поряд, після цього [PERSON] поїхав з місця подій. Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. [PERSON] порушив вимоги п.12.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками. Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2024 року у справі №484/6663/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст, 126. ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Отже, в результаті даної ДТП, що сталася з вини Відповідача, був пошкоджений автомобіль марки «Рено Меган» д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ СК ІНТЕР\-ПОЛІС" на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/ 215146744, терміном дії з 16.06.2023 до 01.06.2024 року. На час скоєння даної ДТП, [PERSON] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (що підтверджується витягом з бази даних МТСБУ), у зв`язку з чим, власник пошкодженого автомобіля звернувся до МТСБУ з відповідним повідомленням про ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV (в редакції що діяла на момент ДТП) МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України від 01.07.2004 року №1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 29 Закону України від 01.07.2004 року №1961-IV передбачено, що у зв`язку пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються виграти, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до Звіту №125-24 про незалежну оцінку та визначення матеріального збитку, складеного оцінювачем ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Megane реєстраційний номер [NUMBER] на дату ДТП - 09.12.2023 р. становить 38 040.82 грн. (з урахуванням ІІДВ в запчастинах). 29.11.2024 на підставі отриманого Звіту №125-24 експертами МТСБУ було проведено розрахунок розміру регламентної виплати, яка належить власнику пошкодженого «Рено Меган» д.н.з. [NUMBER] , що склав 17896.96грн. 04.12.2024 року МТСБУ було прийнято рішення (Наказ №3.1/24155 від 04.12.2024) та виплачено потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 17 896,96грн. Також, МТСБУ сплатило ФОП [PERSON] грошові кошти за послуги аварійного комісара (за огляд авто та збір документів) у розмірі 3000,00грн Таким чином, розмір витрат понесених МТСБУ складають 20 896,96грн., (17 896,96+3000) що підтверджується відповідними платіжними інструкціями (копії яких додаються до позовної заяви). Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону України від 01.07.2004 року №1961-ІV МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин полій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Відповідно до п.1 ч.2. ч.3 ст.37 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.01.2025 року №3720-ІХ, МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вимоги, передбачені частинами першою і другою цієї статті, встановлюються у розмірі суми страхової (регламентної) виплати та фактичних витрат, понесених страховиком (МТСБУ) у зв`язку з її здійсненням. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою Відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотньої вимоги саме до Відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 20 896,96грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Відзив на позов не надав. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.01.2024 року по справі №484/6663/23 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без вилучення транспортного засобу. Зазначеною постановою встановлено, що 09.12.2023 року в м. Первомайську по вул. Підгороднянське шосе, 8 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Мазда 323 д.н.з. [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості та дистанції, не врахував дорожніх умов, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб Рено Меган д.н.з. [NUMBER] , який стояв поряд, після цього [PERSON] поїхав з місця подій. Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. [PERSON] порушив вимоги п.12.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 581335). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 21 жовтня 2024 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла заява потерпілого про виплату страхового відшкодування. Згідно висновку за Звітом № 125-24 від 30.10.2024 автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Renault Megane реєстраційний номер [NUMBER] на дату ДТП - 09.12.2023 р. становить 38 040.82 грн. На підставі довідки № 1 від 02.12.2024 та Наказу №3.1/24155 від 04.12.2024 р. про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, позивач прийняв рішення про відшкодування шкоди Потерпілому в загальному розмірі 17896,96 грн. Вказана сума страхового відшкодування була перерахована потерпілому. Також, позивачем було сплачено 3000,00грн. в якості оплати за послуги експерта. Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду; заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обовязок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового в сумі 3028,00 грн. та вартість послуг експерта в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved