Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

І.Стислий виклад позицій сторін: 26.01.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ФОП [PERSON] , ТзОВ "Нетгруп" із позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів в справі фізичної особи-підприємця [PERSON] , та Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕТГРУП» в солідарному порядку 62208,00 (шістдесят дві тисячі двісті вісім) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20000,00 (двадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, та понесені по справі судові витрати. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . В червні 2020 року, під час сезону проливних дощів, а саме 24 червня 2020 року він виявив, що квартира була залита водою, з приводу чого звернувся до Рожнятівської селищної ради про створення комісії та фіксування даного факту. Згідно складеного даною комісією акту встановлено, що у червні 2020 року відбулося затікання води в квартиру по кабелях надавачів послуг інтернету ФОП [PERSON] та ТОВ «НЕТГРУП», внаслідок чого частково пошкоджено стеля та стіни, а також підлога в квартирі. За результатами обстеження комісія Рожнятівської селищної ради рекомендувала йому звернутися в спеціалізовану організацію для визначення суми збитків. На його замовлення спеціалізованою організацією ПП «Олвір» проведено обстеження належної йому квартири за результатами якого складено локальний кошторис на будівельні роботи по ремонту квартири для відновлення її попереднього стану, який складає 62208,00 грн. Таким чином з вини відповідачів внаслідок залиття квартири, йому завдано матеріальної шкоди на суму 62208,00 грн., необхідних для проведення ремонту квартири. В телефонному режимі він запропонував представникам відповідачів прибути для огляду його квартири, здійснити технічні роботи по перенесенню кабелів передавачів послуг інтернету і вирішити питання про добровільне відшкодування завданої шкоди, проте вирішити спір в досудовому порядку не вдалося. В подальшому в листопаді 2020 року під час дощів та снігопаду, продовжилося залиття його квартири шляхом затікання води по кабелях передавачів послуг інтернету ФОП [PERSON] та ТОВ «НЕТГРУП» до належної йому квартири [ADDRESS] , внаслідок чого частково пошкоджені стеля, стіни, підлога. Крім того, внаслідок залиття квартири йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, через що остання стала непридатною для використання без проведення ремонту. Також через залиття було порушено звичний та розмірений спосіб його життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного дорогоцінного часу для вирішення проблем пов`язаних з усуненням наслідків залиття. Завдану моральну шкоду він оцінює в 20000 грн. Відповідачі добровільно завдану шкоду відшкодовувати не бажають, тому за для захисту та відновлення своїх порушених прав він змушений звернутись із даним позовом до суду. У поданому 16.03.2021 відзиві на позовну заяву відповідач - фізична особа-підприємець [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що обстеження затоплення квартири позивача проводилось без повідомлення її, як провайдера. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної сторони є обов`язковою. Крім того, позивач не надав суду доказів того, що він зв`язувався з нею в телефонному режимі (жодних смс-повідомлень, жодних роздруківок телефонних дзвінків з цього приводу ним не додано), а тому акти від 26.06.2020 та 23.11.2020 складено з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак - вони не є належними і допустимими доказами у справі. Зазначила, що дах будинку, де знаходиться квартира позивача, перебуває у несправному стані (є отвори, через які вода затікає до технічного приміщення - горища), а тому цілком ймовірно, що затікання квартири позивача могло статися внаслідок несправного даху, однак дана обставина в актах не відображена. Крім того, вона як провайдер жодних кабелів до квартири позивача не заводила. Належні їй кабелі проходять по технічному приміщенні будинку (горищі) з іншої від затікання сторони квартири позивача, що підтверджується планом-схемою розташування вузла зв`язку та кабелів. А тому жодних матеріальних збитків вона позивачеві не завдала. Крім того, Розрахунок невідомо ким складений та ніким не підписаний, а тому не може слугувати доказом у справі, оскільки розрахунок (а вірніше оцінку) може робити відповідна спеціалізована організація, яка має відповідну ліцензію на даний вид діяльності. Позивачем визначена вартість заподіяних йому матеріальних збитків в розмірі 62208 грн., в той час як вартість квартири на момент її придбання (23.01.2020) становила 112000 грн., що вказує на те, що квартира позивача не перебувала в ідеальному стані на момент її придбання. Доводи позивача про заподіяні йому моральні збитки в розмірі 20000 грн. вважає необґрунтованими, оскільки жодних доказів отриманих ним моральних страждань він суду не надав. У відзиві на позовну заяву поданому 09.02.2022 після скасування заочного рішення представник відповідача - фізичної особи-підприємця [PERSON] - адвокат М.Жиляк вказав, що вимоги позивача є необґрунтованими. Крім заперечень, що були викладені у первинному відзиві, представник відповідачки вказав, що через віконний проріз на технічному поверсі (горищі) над квартирою позивача відсутні телекумункаційні мережі ФОП [PERSON] . Крім того, представником відповідачки звернуто увагу не відповідність висновку експерта від 09 серпня 2021 року за результатами будівельно-технічної експертизи, де вказано, що технічна причина пошкоджень квартири [ADDRESS] є підтоплення кімнати (літ. 5) площею 17,2 м2 в результаті затікання атмосферних опадів через вікно технічного приміщення (горища), яке розташоване над кімнатою, внаслідок прокладання комунікацій через віконний проріз. Представник відповідачки вказав, що вважає такий висновок необґрунтованим, а також таким, що суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності. На його переконання, у самому висновку експерта не розкрито та не обґрунтовано механізм проникнення атмосферних опадів від моменту їх потрапляння до технічного приміщення (горища) до безпосереднього залиття квартири позивача. Експерт обмежився загальними твердженнями, не навівши конкретного технічного шляху руху води та не встановивши причинно-наслідковий зв`язок між прокладанням комунікацій та пошкодженням внутрішнього оздоблення квартири. Крім того, експертом не спростовано альтернативні та очевидні джерела можливого проникнення атмосферних опадів. Події залиття, що трапились 24.06.2020 та у листопаді 2020 року, не відносяться до винних дій відповідача, які зумовили залиття квартири позивача. У зв`язку із відсутністю протиправних дій чи бездіяльності його довірительки, також відсутній і причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та поведінкою відповідача. Представник відповідачки вказав, що ФОП [PERSON] заперечує майнової шкоди у сумі 62208,00 грн. Крім того, відповідачкою заперечується розмір моральної шкоди. У своєму відзиві поданому 23.03.2021 директор ТОВ «Нетгруп» Поліщук О.В. просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що ТОВ «Нетгруп» не надає послуги будь-яким абонентам в смт. Рожнятів Івано-Франківської області. Більш того, хоча ТОВ «Нетгруп» і зареєстровано в реєстрі операторів, провайдерів телекомунікаційних послуг, проте не надавало і не надає телекомунікаційні послуги фізичним чи юридичним особам. Товариство здійснює діяльність з будівництва, ремонту та обслуговування телекомунікаційних мереж в м. Івано-Франківську. Згідно з даних бухгалтерського обліку, зокрема інвентарних книг, у ТзОВ «Нетгруп» відсутні будь-які основні засоби чи телекомунікаційні мережі у смт. Рожнятів. За вказаних обставин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позовну заяву поданому 19.05.2023 після скасування заочного рішення представник відповідача ТзОВ «Нетгруп» - адвокат Сторожук А.Л. просив відмовити в задоволенні позову. Крім заперечень, що були викладені у первинному відзиві, представник відповідача вказав, що ТзОВ «Нетгруп» є неналежним відповідачем, оскільки в будинку позивача їхні телекомунікаційні мережі відсутні. Представник ТзОВ «Нетгруп» вважає недопустимими доказами акти про затоплення від 26.06.2020 та 23.11.2020. Так само, висновок експерта №СЕ-19/109-21-7387-БТ від 09.08.2021 є необґрунтованим та не відповідає іншим матеріалам справи. ІІ. Пояснення сторін та їх представників у судовому засіданні У ході судового розгляду позивач та його представники надавали суду пояснення, в яких наполягали на позиціях, викладених у позовній заяві. У попередніх судових засіданнях позивач та його представники підтримували заявлені позовні вимоги у повному обсязі, зазначаючи, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося внаслідок затікання атмосферних опадів по телекомунікаційних кабелях, прокладених відповідачами через віконний проріз технічного приміщення (горища), розташованого над квартирою. Позивач вказував, що факт залиття підтверджується актами, складеними комісією Рожнятівської селищної ради, а також висновком будівельно-технічної експертизи від 09.08.2021. На його переконання, саме дії з прокладання кабелів спричинили проникнення води, що призвело до пошкодження стелі, стін і підлоги квартири, а також завдало йому моральних страждань. В останнє судове засідання позивач не прибув, його представник - адвокат Федьків В.Б. - подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ФОП [PERSON] - адвокат Жиляк М.Д. у судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що заявлений позов є безпідставним, необґрунтованим і таким, що не підтверджений належними та допустимими доказами. Адвокат зазначив, що сам по собі факт можливого залиття квартири не є достатньою підставою для покладення цивільно-правової відповідальності на відповідача ФОП [PERSON] . Відповідно до вимог цивільного законодавства, позивач зобов`язаний довести наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправну поведінку відповідача, її вину, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданою шкодою, а також реальний і обґрунтований розмір шкоди. На переконання представника відповідача, жоден із зазначених елементів позивачем належним чином доведений не був. Представник відповідача категорично заперечував твердження позивача про те, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося внаслідок затікання атмосферних опадів по телекомунікаційних кабелях, які нібито належать ФОП [PERSON] . Адвокат наголосив, що така версія не підтверджена жодним належним і допустимим доказом, суперечить елементарним технічним та фізичним законам і ґрунтується виключно на припущеннях позивача. Адвокат Жиляк М.Д. пояснив, що ним особисто, у період, коли мав бути здійснений огляд квартири експертом, було проведено огляд будинку [ADDRESS] , зокрема технічного приміщення (горища), шляхів прокладання телекомунікаційних мереж та розташування квартири позивача. На його думку, телекомунікаційні кабелі, прокладені через віконний проріз горища, не можуть бути фізичним шляхом проникнення значної кількості води до квартири. Неможливо, щоб на кабелях акумулювалася така кількість атмосферних опадів, яка була б достатньою для пошкодження стелі, стін та підлоги квартири. Твердження позивача про «стікання води по кабелях» є суто гіпотетичним і не підтверджене жодним технічним дослідженням чи належним експертним висновком. Позивачем не зібрано доказів, які передбачені законом і в матеріалах справи відсутній відповідний акт, який передбачений законодавством. Акти обстеження від 26.06.2020 та 23.11.2020, на які посилається позивач, складені без участі відповідачів або їх представників, не містять технічного аналізу причин залиття, не містять схем руху води та не містять висновків спеціалістів, а тому, на переконання представника відповідача, не можуть вважатися належними та допустимими доказами у справі. Крім того, адвокат Жиляк М.Д. зазначив, що балансоутримувачем будинку є Комунальне підприємство Рожнятівської селищної ради, яке відповідно до законодавства зобов`язане забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема покрівлі, горищних приміщень та дощовідвідної системи. Комунальне підприємство Рожнятівської селищної ради надало відповідь, з якої вбачається, що поточний ремонт покрівлі будинку проводився ще у 2017 році, а на момент спірних подій рубероїдне покриття було зношеним, здувалося та втратило герметичність, у зв`язку з чим дах потребував ремонту. На думку адвоката, саме неналежний технічний стан покрівлі та горищного приміщення є реальною та ймовірною причиною потрапляння атмосферних опадів у квартиру позивача. Однак, позивач, не звернувся до організації (підприємства), яка відповідно є виконавцем послуг з утримання будинків. Щодо висновку будівельно-технічної експертизи від 09 серпня 2021 року адвокат Жиляк М.Д. зазначив, що вказаний висновок не містить належного та обґрунтованого аналізу механізму проникнення атмосферних опадів до квартири позивача, не встановлює конкретного шляху руху води, не спростовує альтернативні причини можливого залиття та не містить висновків щодо вини конкретного відповідача. На переконання представника відповідача, даний експертний висновок є поверховим, суперечить іншим матеріалам справи та викликає обґрунтовані сумніви щодо його правильності і достовірності. При цьому адвокат зазначив, що експерт фактично обмежився використанням даних актів комісії, які самі по собі не мають достатньої доказової сили та не можуть бути самостійною підставою для встановлення технічної причини залиття. Представник відповідача звернув увагу, що ухвалою суду від 28 вересня 2023 року було призначено проведення інженерно-технічної експертизи, однак така експертиза фактично не була виконана з причин, пов`язаних із неможливістю огляду квартири позивача. Відсутність доступу до об`єкта дослідження унеможливила встановлення технічної причини пошкоджень та джерела проникнення води. Представник відповідача наголосив, що саме позивач, як сторона, яка доводить заявлені вимоги, був зобов`язаний забезпечити проведення призначеної судом експертизи та надати експертам доступ до квартири. Невиконання цього обов`язку, на думку адвоката, не може покладати негативні процесуальні наслідки на відповідачів. За відсутності належних і допустимих доказів протиправної поведінки відповідачки, її вини та причинно-наслідкового зв`язку між її діями і шкодою, позовні вимоги є недоведеними. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати, понесені ФОП [PERSON] , відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нетгруп» - адвокат Сторожук А.Л. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. У своїх поясненнях адвокат Сторожук А.Л. зазначив, що ТзОВ «Нетгруп» є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки товариство не здійснює надання телекомунікаційних послуг мешканцям багатоквартирного будинку [ADDRESS] , а також не має у вказаному будинку власних телекомунікаційних мереж, обладнання чи інженерних комунікацій. Представник відповідача пояснив, що ТзОВ «Нетгруп» зареєстроване як оператор телекомунікацій, однак фактично здійснює діяльність з будівництва, ремонту та обслуговування телекомунікаційних мереж у місті Івано-Франківську. Згідно з даними бухгалтерського обліку та інвентарних відомостей, у ТзОВ «Нетгруп» відсутні будь-які основні засоби, телекомунікаційні мережі чи інше майно у смт Рожнятів, що виключає можливість заподіяння шкоди квартирі позивача з боку товариства. Адвокат Сторожук А.Л. повністю погодився з позицією представника відповідача ФОП [PERSON] , що акти про затоплення квартири від 26.06.2020 та 23.11.2020 складені без участі представників ТзОВ «Нетгруп» та ФОП [PERSON] , з порушенням вимог чинного законодавства. Дані акти не містять технічного обґрунтування причин залиття, не встановлюють конкретного джерела проникнення води та не підтверджують наявність будь-якого причинно-наслідкового зв`язку між діяльністю товариства та пошкодженням квартири позивача. У зв`язку з цим представник відповідача вважав зазначені акти неналежними та недопустимими доказами у справі. Крім того, адвокат Сторожук А.Л. зазначив, що висновок будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/109-21-7387-БТ від 09.08.2021 є необґрунтованим, суперечить іншим матеріалам справи та не підтверджує вини ТзОВ «Нетгруп». На його думку, у вказаному експертному висновку відсутній детальний аналіз механізму проникнення атмосферних опадів, не визначено конкретний шлях руху води та не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між можливими пошкодженнями та діяльністю відповідача. Представник ТзОВ «Нетгруп» також зазначив, що у разі встановлення факту потрапляння атмосферних опадів до квартири позивача через покрівлю або горищне приміщення будинку, належним відповідачем у справі має бути балансоутримувач багатоквартирного будинку - Комунальне підприємство Рожнятівської селищної ради, яке відповідно до вимог законодавства зобов`язане забезпечувати належне утримання спільного майна, зокрема даху, горищних приміщень та водовідвідних систем. Адвокат Сторожук А.Л. повністю підтримав правову позицію та доводи, викладені представником відповідача ФОП [PERSON] - адвокатом Жиляком М.Д., зокрема щодо відсутності вини відповідачів, недоведеності причинно-наслідкового зв`язку між їх діями та заявленою шкодою, а також щодо покладення ризику недоведеності позовних вимог на позивача. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У зв`язку з безпідставним зверненням позивача з позовом до неналежного відповідача, а також недоведеністю позовних вимог, ТзОВ «Нетгруп» було змушене нести судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката. У зв`язку з цим представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, стягнути з позивача на користь ТзОВ «Нетгруп» понесені судові витрати. Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Відповідач [PERSON] допитана в судовому засіданні, як свідок і дала показання, що посилання сторони позивача на залиття квартири через прокладені комунікації з надання послуг її підприємством у вигляді інтернету не відповідає дійсності. Вона вважає, що причиною затоплення квартири є атмосферні опади, які у зв`язку з пошкодженням покрівельного матеріалу даху через горище потрапляють у житлові квартири тому будь-яка її вина відсутня. Не заперечила, що в даному будинку є споживачі її послуг, однак ніякі кабелі, що проходять через віконний проріз не належать їй, а позивач не визначившись з належним відповідачем, безпідставно звернувся до неї, як підприємця з позовом. Просила в позові відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що саме ПП «Олвір» складено на замовлення [PERSON] локальний кошторис на будівельні роботи по ремонту квартири [ADDRESS] . Роботи по складанню кошторису було проведено згідно наданих [PERSON] фотоматеріалів. Вартість робіт та матеріалів в кошторисі визначено відповідно до спеціальної ліцензованої програми. Він не оглядав квартиру, наданих заявником матеріалів було достатньо для визначення суми необхідної для проведення відновлювального ремонту. Зазначив, що у квартирі [PERSON] не був ніколи, причини затоплення належної останньому квартири йому невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був членом комісії при селищній раді, як депутат та був присутній при огляді квартири [PERSON] . В куті кімнати були чуть-чуть жовтуваті плями. Внаслідок чого плями появилися не знає, оскільки не є спеціалістом. Разом з тим підписав акт за наслідками виходу комісії. ІІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 26.01.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ФОП [PERSON] , ТзОВ "Нетгруп" із позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Ухвалою від 29.01.2021 відкрито провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою від 12.10.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Заочним рішенням Рожнятівського районного суду від 17.12.2021 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , ТзОВ "Нетгруп" про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, позов задоволено частково. 21.01.2022 ухвалою Рожнятівського районного суду заочне рішення від 17.12.2021 було скасовано, справу призначено до підготовчого розгляду. Справа перебувала в провадженні суду. 09.11.2022 ухвалою Рожнятівського районного суду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , ТзОВ «Нетгруп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство Рожнятівської селищної ради про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири залишено без розгляду. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28.03.2023 скасовано ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2022 про залишення позову без розгляду, справу направлено до суду для продовження розгляду. Ухвалою Рожнятівського районного суду від 20.04.2023 прийнято матеріали цивільної справи № 350/122/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , ТзОВ «Нетгруп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство Рожнятівської селищної ради про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири, до свого провадження для продовження розгляду. Призначено підготовче судове засідання на 23.05.2023. Ухвалою Рожнятівського районного суду від 28 вересня 2023 року було призначено проведення інженерно-технічної експертизи. Ухвалою Рожнятівського районного суду від 28.10.2024 підготовче провадження у даній справі закрито. Ухвалою суду від 21.02.2025 позов було залишено без розгляду. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2025 року скасовано ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2025 року, справу направлено до суду для продовження розгляду. Ухвалою Рожнятівського районного суду від 25.06.2025 прийнято матеріали цивільної справи № 350/122/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , ТзОВ «Нетгруп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство Рожнятівської селищної ради про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири, до свого провадження для продовження розгляду. 21.01.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що позивач на момент звернення до суду з даним позовом був власником квартири [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат, житловою площею 31,0 кв.м, загальною площею 44,8 кв.м. (т.1 а.с.6-7). Згідно акту від 26 червня 2020 року (т.1 а.с.8) та акту від 23 листопада 2020 року (т.1 а.с.9 ) встановлено, затікання води в квартиру по кабелях надавачів послуг інтернету ФОП [PERSON] та ТОВ «НЕТГРУП», внаслідок чого частково пошкоджено стеля та стіни, а також підлога в квартирі. Згідно наданого позивачем до матеріалів позову локального кошторису (т.1 а.с.12-24) ремонтні роботи квартири для відновлення її попереднього стану складають 62208,00 грн. Довідкою №142 від 15.03.2021 (т.1 а.с. 49) підтверджено, що згідно з даних бухгалтерського обліку, зокрема інвентарних книг, у ТзОВ «Нетгруп» відсутні будь-які основні засоби чи телекомунікаційні мережі у смт. Рожнятів. Згідно відповіді директора РКП №51 від 15.04.2021 в будинку [ADDRESS] » та п\\п [PERSON] . В договорах про співпрацю не вказано їх точне розміщення (т.1 а.с.59). Згідно відповіді директора РКП №47 від 08.04.2021 ремонт даху (поточний) будинку по [ADDRESS] проводився в 2017 році. Дах було покрито єврорубероїдом. При сильних морозах єврорубероїд здувся, а при шквальних вітрах порвався і ремонту не підлягає. На даний період при випаданні дощів дах частково затікає (т.1 а.с. 60). Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-21/7387-БТ від 09 серпня 2021 року за результатами будівельно-технічної експертизи технічна причина пошкоджень квартири [ADDRESS] є підтоплення кімнати (літ. 5) площею 17,2 м2 в результаті затікання атмосферних опадів через вікно технічного приміщення (горища), яке розташоване над кімнатою, внаслідок прокладання комунікацій через віконний проріз (т.1 а.с.100-105). Згідно рішення виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради Івано-Франківської області від 10.08.2021 №118 управління багатоквартирним будинком, в тому числі будинку [ADDRESS] послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій продовжує надавати Комунальне підприємство Рожнятівської селищної ради (т.1 а.с.180-181). Суд встановив, що між сторонами виник спір щодо відшкодування збитків, завданих майну позивача, внаслідок неправомірних дій відповідачів, які регулюється нормами ЦК України. V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно зі статтями 263-265 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. В мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пунктами 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою), а відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 (далі - Правила), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення, та з`ясування питання, чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир, або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма цього акта встановлена в додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків мають бути зафіксовані актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. З наведеного слідує, що на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири саме з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення. Із змісту актів комісії Рожнятівської селищної ради від 26.06.2020 та від 23.11.2020 вбачається, що такими зафіксовано виявлення затікання води по кабелях надавачів послуг інтернету до квартири [ADDRESS] , внаслідок чого частково пошкоджено стелю, стіни та підлогу в квартирі. Відповідно до довідки № 142 від 15 березня 2021 року, складеної на підставі даних бухгалтерського обліку, зокрема інвентарних книг, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Нетгруп» відсутні будь-які основні засоби чи телекомунікаційні мережі у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] . Зазначеною довідкою також підтверджено, що ТзОВ «Нетгруп» не надає послуги зв`язку мешканцям вказаного будинку. Разом з тим, з листа Комунального підприємства Рожнятівської селищної ради від 15 квітня 2021 року № 51 вбачається, що на запит [PERSON] про наявність у будинку телекомунікаційних мереж різних провайдерів, підприємство повідомило про розміщення у будинку оптичних вузлів окремих суб`єктів господарювання, зокрема ТзОВ «Нетгруп» та ФОП [PERSON] , водночас для уточнення цієї інформації позивачу було рекомендовано звернутися безпосередньо до відповідних провайдерів (т. 1, а.с. 59). Оцінюючи зазначений лист у сукупності з іншими доказами у справі, суд дійшов висновку, що він не підтверджує факту надання ТзОВ «Нетгруп» телекомунікаційних послуг у будинку, в якому розташована квартира позивача. Зміст листа свідчить про інформаційний характер відповіді та ґрунтується на відомостях, отриманих зі звернення позивача, без проведення балансоутримувачем перевірки або встановлення фактичної наявності мереж ТзОВ «Нетгруп» у вказаному будинку. За таких обставин суд дійшов висновку, що лист Комунального підприємства Рожнятівської селищної ради від 15 квітня 2021 року № 51 (т. 1, а.с. 59) є неналежним та недостатнім доказом на підтвердження факту надання ТзОВ «Нетгруп» послуг інтернету у будинку [ADDRESS] . Натомість надані відповідачем ТзОВ «Нетгруп» докази є належними та допустимими і підтверджують відсутність у нього телекомунікаційних мереж у зазначеному будинку та відсутність договірних відносин з мешканцями цього будинку. За встановлених судом обставин ТзОВ «Нетгруп» не здійснює надання телекомунікаційних послуг у багатоквартирному будинку, в якому розташована квартира позивача, та не має у ньому власних телекомунікаційних мереж. За відсутності таких мереж відсутні правові й фактичні підстави для висновку про причетність цього товариства до залиття квартири позивача та завдання заявленої шкоди, у зв`язку з чим ТзОВ «Нетгруп» є неналежним відповідачем у даній справі. У зв`язку з викладеним у задоволенні позовних вимог до ТзОВ «Нетгруп» слід відмовити повністю. Разом з тим судом встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] здійснює діяльність з надання телекомунікаційних послуг, наявні телекомунікаційні кабелі, що використовуються у такій діяльності у будинку, де розташована квартира позивача. Однак, сам по собі факт наявності телекомунікаційних кабелів не є безумовним доказом протиправної поведінки відповідача та не свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між їх розміщенням і пошкодженням квартири позивача. Суд погоджується із запереченнями представників відповідачів про те, що акти про залиття від 26.06.2020 та 23.11.2020 складені з порушенням встановленого порядку, оскільки у них відсутні обов`язкові відомості, які відповідно до вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій мають бути відображені в актах такого характеру. Як убачається з інших матеріалів справи, зокрема з листа № 47 від 08.04.2021 (т. 1, а. с. 60), дах будинку по [ADDRESS] перебуває у незадовільному технічному стані та частково протікає внаслідок здуття євроруберойду. Потрапляння води до квартири позивача відбулося зверху - з технічного приміщення (горища) будинку. У зв`язку з цим акти від 26.06.2020 та 23.11.2020 (т. 1, а. с. 8-9) не містять належних відомостей, які б дозволяли дійти висновку про вину ФОП [PERSON] у заподіянні шкоди. Аналізуючи показання свідків, допитаних у ході судового розгляду, суд також не встановив підтвердження вини відповідачів у залитті квартири позивача. Так, свідок [PERSON] , який був членом відповідної комісії, підтвердив лише наявність жовтих плям на стелі квартири позивача, однак пояснив, що причин їх виникнення не знає, а обставини та джерело можливого залиття комісією не встановлювалися. Таким чином, з урахуванням показань свідків та змісту складених актів, суд дійшов висновку, що акти від 26.06.2020 та 23.11.2020 не містять відомостей про встановлення причин залиття квартири та особу, з вини якої воно відбулося, а тому не можуть бути визнані належними та допустимими доказами у справі. Що стосується висновку експерта, поданого позивачем, суд зазначає, що висновок експерта № СЕ-19/109-21/7387-БТ від 09 серпня 2021 року за результатами будівельно-технічної експертизи не в повній мірі відповідає обставинам доказування у даній справі, оскільки у його резолютивній частині зазначено лише загальний висновок про те, що технічною причиною пошкоджень квартири [ADDRESS] є підтоплення кімнати (літ. 5) площею 17,2 кв. м у результаті затікання атмосферних опадів через вікно технічного приміщення (горища), розташованого над кімнатою, внаслідок прокладання комунікацій через віконний проріз, однак сам висновок не розкриває конкретних технічних причин пошкодження квартири, не встановлює механізму проникнення води до житлового приміщення та не містить аналізу причинно-наслідкового зв`язку між прокладанням комунікацій і завданою шкодою. З огляду на необхідність з`ясування технічної причини пошкоджень квартири, ухвалою Рожнятівського районного суду від 28 вересня 2023 року було задоволено клопотання відповідача та призначено проведення інженерно-технічної експертизи. Разом з тим, у зв`язку з ненаданням доступу до об`єкта дослідження - квартири позивача, 20 серпня 2024 року експертною установою надано повідомлення про неможливість надання висновку експерта. За таких обставин у матеріалах справи відсутній судовий експертний висновок, який би дозволяв встановити технічну причину залиття квартири та наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю відповідачів і заявленою шкодою. Оцінюючи поданий позивачем висновок експерта № СЕ-19/109-21/7387-БТ від 09 серпня 2021 року у сукупності з іншими доказами у справі, суд дійшов висновку, що зазначений висновок не є достатнім для підтвердження обставин, на які посилається позивач, зокрема щодо технічної причини залиття квартири та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів і заподіяною шкодою. За відсутності виконаної судової інженерно-технічної експертизи, що зумовлено невиконанням ухвали суду через не забезпечення доступу до об`єкта дослідження з боку позивача, а також з урахуванням недоліків актів комісії та відсутності інших належних і допустимих доказів, суд позбавлений можливості встановити технічну причину залиття квартири, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю відповідачів і заподіяною позивачу шкодою. Щодо локального кошторису на проведення відновлювального ремонту квартири, складеного ПП «Олвір», суд зазначає, що зазначений документ не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ розміру матеріальної шкоди. Як убачається з пояснень свідка [PERSON] , кошторис був складений виключно на підставі фотоматеріалів, наданих позивачем, без фактичного огляду квартири та без обстеження об`єкта нерухомості. Особа, яка складала кошторис, у квартирі позивача не перебувала, технічний стан квартири до залиття не встановлювала, причин пошкоджень не з`ясовувала, а також не визначала, які саме з відображених на фотоматеріалах пошкоджень перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із заявленим залиттям. Водночас такі фотоматеріали не містять відомостей щодо причин залиття, джерела проникнення води, механізму її потрапляння до житлового приміщення. За наведених обставин поданий позивачем локальний кошторис не підтверджує ані факту заподіяння матеріальної шкоди відповідачами, ані її розміру, ані наявності причинно-наслідкового зв`язку між заявленим залиттям квартири та визначеними у кошторисі витратами. Зазначений документ не містить відомостей про причини пошкоджень, не встановлює особу, з вини якої такі пошкодження настали, та не підтверджує, що наведені у ньому витрати є реальними збитками, завданими саме внаслідок протиправних дій або бездіяльності відповідачів. За таких обставин локальний кошторис, доданий позивачем, не може бути визнаним належним та допустимим доказом вини відповідачів у залитті квартири. Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт залиття квартири з вини відповідачів, технічну причину такого залиття, наявність причинно-наслідкового зв`язку між їх діями або бездіяльністю та заподіяною шкодою, а також розмір завданих збитків, позивачем суду не надано. При цьому суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у цивільній справі № 676/4719/15-ц, відповідно до якої обов`язок доведення факту залиття квартири, причин такого залиття та особи, з вини якої воно відбулося, покладається на позивача. Відповідно до статей 12, 13 та 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах поданих вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, та не наділений повноваженнями збирати докази з власної ініціативи. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що дії або бездіяльність будь-якого з відповідачів спричинили залиття квартири позивача, а також не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між такими діями чи бездіяльністю та заподіяною шкодою. Відсутні належні та допустимі докази протиправної поведінки відповідачів, а також докази їх вини у пошкодженні майна позивача. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що факт залиття квартири як подія підтверджується матеріалами справи та не заперечувався учасниками судового розгляду. Водночас, оцінивши подані докази, суд встановив відсутність доведеності вини відповідачів у виникненні такого залиття, а відтак - відсутність правових підстав для покладення на них цивільно-правової відповідальності за заподіяну позивачу матеріальну шкоду. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні потерпілому заподіяних збитків грішми, на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. За таких обставин, з урахуванням установленої відсутності вини відповідачів та відсутності належних і допустимих доказів причинно-наслідкового зв`язку між їх діями або бездіяльністю та заподіяною шкодою, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Згідно зі п. 5 Постанови Пленуму від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В даному випадку, відшкодування моральної шкоди та її обґрунтованість є похідним від вирішення спору про відшкодування майнової шкоди. Оскільки у ході розгляду справи не встановлено неправомірних дій чи бездіяльності відповідачів, не доведено їх вини у залитті квартири позивача та відсутні правові підстави для відшкодування майнової шкоди, вимога про відшкодування моральної шкоди як похідна також не підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат: Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Згідно з частинами першою та третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено повністю, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають покладенню на позивача. Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі понесли судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвокатів, витрати на проведення судової експертизи, а також витрати зі сплати судового збору. Зазначені витрати підтверджені належними та допустимими доказами, поданими до суду у порядку, визначеному статтями 137 та 141 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд також враховує тривалість розгляду справи, її фактичну та правову складність, обсяг виконаної адвокатами правничої допомоги, необхідність підготовки процесуальних документів та участі у судових засіданнях, а також процесуальну поведінку сторін у ході судового розгляду, що об`єктивно впливало на перебіг та тривалість розгляду справи. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що заявлені відповідачами судові витрати є реальними, документально підтвердженими, співмірними та такими, що підлягають стягненню з позивача у повному обсязі.

Outcome: approved