Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Позивач) через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та Відповідачем було укладено договір позики № 2347363. 14 червня 2021 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Позивачем укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) TOB «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Позивач просить стягнути на його користь заборгованість по кредиту, яка становить 18705 грн 00 коп. разом із судовими витратами. Розгляд просить справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою суду від 05.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 09.12.2025, сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. У зв`язку з неявкою Відповідача засідання відкладено на 20.01.2026 та здійснено повторний його виклик. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18,від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від нього не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та Відповідачем було укладено Договір Позики № 2347363 (а.с. 8-11). Згідно з п.1 Договору, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує він ознайомився на сайті hups://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги (п.5.2). Згідно з договором Позивач надає Відповідачу грошові кошти (позику) у розмірі 5800,00 грн строком на 30 днів на умовах передбачених договором позики, а Відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 27.08.2024 зі сплатою базової ставки 0,75% у день, ставки за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 5,00 % (п. п. 2.1 - 2.3 договору). 14 червня 2021 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Позивачем укладено Договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 15-18), у відповідності до умов якого TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) TOB «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. У період з 28 липня 2021 року до 26 листопада 2024 року між сторонами було укладено додаткові угоди № 2, № 7, № 44 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.19-21). До матеріалів справи долучено копію підписаного сторонами та скріпленого їх печатками Акту прийому-передачі Реєстру Боржників який є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 22). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 33 від 08.10.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 18705,00 грн, з яких: 5800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16,82 грн - сума заборгованості за відсотками; 11600,00 грн - сума заборгованості за пенею; 1288,18 комісія за надання позики (а.с. 24). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін. За змістом ч. 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з пунктом 5 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» факторинг є видом фінансової послуги. Відповідно до статті 9 вказаного Закону фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Як вбачається із матеріалів справи, Позивачем надано копію договору про надання позики № 2347363 від 29.07.2024, який не підписано Відповідачем, проте він містить інформацію про його персональні дані, номер індивідуального ідентифікатора для підпису документів, номер електронного платіжного засобу, що може свідчити про укладення Відповідачем договору позики з первісним позикодавцем у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Разом з тим, жодних документів на підтвердження перерахування коштів по договору позики суду № 2347363 від 29.07.2024 на банківську картку Відповідача не надано. Також відсутні докази, що саме йому належить картки, реквізити якої указані в Договорі. Через які саме фінансові установи здійснювався перерахунок коштів невідомо. Про витребування доказів у цих установ Позивачем клопотання не заявлялося, а суд, за загальним правилом, позбавлений можливості витребовувати докази за власною ініціативою. Фінансові документи, які б у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» могли бути належними та допустимими доказами здійснення фінансових операцій між сторонами кредитних договорів, зокрема платіжні інструкції, меморіальні ордера, квитанції, виписки банків про рух коштів по рахунках Відповідача, реєстри тощо в матеріалах справи відсутні. Розрахунок заборгованості за Договором не є беззаперечним доказом факту видачі Відповідачу кредитних коштів та невиконання ним своїх зобов`язань по договору, оскільки здійснений самим Позивачем і не підтверджується жодними доказами, зокрема первинними фінансовими документами. При цьому, суд приймає до уваги, що та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє Позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо фактів надання кредитних коштів та розміру заборгованості за тілом кредиту і за відсотками. Стосовно доказів переходу до Позивача від первісних кредитодавців права вимоги за договорами, суд звертає увагу, що договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладений між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», передував укладенню договору позики № 2347363 від 29.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Відповідачем. Тому предметом даного договору факторингу не могло бути право вимоги за договором позики № 2347363 від 29.07.2024, оскільки такого зобов`язання на той момент ще не існувало. При цьому, сам вказаний договір факторингу не містить умов, за яких його дія поширюється на кредитні договори, що виникли після його укладення. Натомість, умовами договору факторингу передбачено, що предметом договору є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Тобто, дія договору вичерпується відступленням права вимоги щодо визначених реєстром зобов`язань, і не поширюється на інші грошові зобов`язання. Вимога на момент укладення договору повинна була бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» щодо Відповідача на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 не було, та сторони не могли передбачити, що 29.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Відповідачем буде укладено договір позики. За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести факти укладення кредитних договорів, перерахування коштів позичальнику за договором № 2347363 від 29.07.2024 неналежного виконання позичальником умов договору та обставини переходу прав вимоги до Позивача як нового кредитора. Недоведеність указаних фактів та обставин належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; Оскільки у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, суд залишає судові витрати за Позивачем.

Outcome: dismissed