Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

в позові вказано: «…19 червня 2020 року між кооперативом «АВІЦЕННА» (код ЄДРПОУ 20569848) в особі голови кооперативу Косюка Петра Петровича, що діяв на підставі Статуту, Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРД ФУДЗ» в особі директора Данилюка Назарія Дмитровича (код ЄДРПОУ 43628706), що діяв на підставі Статуту та Фізична особа-підприємець [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] уклали трьохсторонній договір простого товариства про спільну діяльність у сфері громадського харчування та торгівлі. Метою створення простого товариства було здійснення співробітництва шляхом здійснення дольових внесків майном (грошовими коштами, матеріальними, майновими правами, тощо), а також спільної участі та об`єднанням своїх зусиль спільно діяти з метою отримання прибутку у сфері громадського харчування та торгівлі. На виконання мети, задля якої був укладений договір простого товариства кооператив «АВІЦЕННА» надав торгову площу (кафе) 137 м. кв., який знаходиться за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Любомира Гузара, 39, орендований ним у Івано-Франківської міської ради згідно із договором оренди № УО-1612-3 від 24 квітня 2020 року для спільного використання, ТОВ «СТАНДАРД ФУДЗ» з свого боку забезпечило діяльність із реалізації алкогольних напоїв, встановило на об`єкті кухонне обладнання, холодильне обладнання, столи, стільці, та інші меблі, необхідні для відвідувачів закладу, а ФОП [PERSON] забезпечувала роботу із приготування та реалізації продукції громадського харчування. На виконання своїх зобов`язань відповідно п. 2.2.2. Договору простого товариства ТОВ «СТАНДАРД ФУДЗ» передало простому товариству майно, перелік переданого майна міститься в Додатку №1 до Договору простого товариства від 19.06.2020. Додаток №1 є невід`ємною частиною Договору простого товариства. Після закінчення строку дії Договору, чи дострокового його розірвання, інвентар запишається власністю ТОВ «СТАНДАРД ФУДЗ», передача іншим сторонам, розподіл чи інше відчуження не передбачалося. Відповідно до Додатку №1 було передано майно. 17 серпня 2020 року кооператив «Авіценна» з одного боку і Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 40228135 уклали договір купівлі продажу нежитлових приміщень площею 210,7 м. кв. які розташовані за адресою [ADDRESS] , а саме: нежитлові приміщення кафе площею 137,8 м.кв в літ. «Й» та нежитлові приміщення магазину площею 72.9 м.кв. в літ. «Й», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1051270726101, номер запису про право власності 16834874. 25 вересня 2020 року кооператив «АВІЦЕННА» з одного боку і фізична особа [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нежитлових приміщень площею 210,7 м. кв. які розташовані за адресою [ADDRESS] , а саме: нежитлові приміщення кафе площею 137,8 м.кв в літ. «Й» та нежитлові приміщення магазину площею 72.9 м.кв. в літ. «Й», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1051270726101. Новий власник нежитлового приміщення [PERSON] відмовився допускати працівників ТОВ «СТАНДАРД ФУДЗ» до приміщення за адресою [ADDRESS] , де знаходилось майно ТОВ. [PERSON] категорично відмовився повертати майно ТОВ «СТАНДАРД ФУДЗ». Таким чином [PERSON] незаконно, без відповідної правової підстави заволодів майном ТОВ «СТАНДАРД ФУДЗ» та продовжує його незаконно утримувати у своєму приміщенні за адресою [ADDRESS] …». Тому позивач просив суд витребувати у фізичної особи [PERSON] РНОКПП [NUMBER] з незаконного володіння майно у належному технічно-справному стані відповідно до Додатку №1, за яким передано майно. В судовому засіданні представники позивача підтримали позов, з підстав, що в ньому зазначені та надали перед судом пояснення про те, що ТОВ «Стандард ФУДЗ» передало простому товариству столи, декорацію, вентиляцію, відповідно до Додатку №1; кооператив «Авіценна» з одного боку і Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 40228135 уклали договір купівлі продажу нежитлових приміщень площею 210,7 м. кв., які розташовані за адресою [ADDRESS] , де діяв заклад громадського харчування; після продажу приміщення розпочались переговори з новим власником нежитлового приміщення спочатку про оренду закладу харчування, потім про викуп бізнесу; не змогли домовитись про розмір оренди і новий власник припинив доступ [PERSON] та працівників закладу громадського харчування, а в наступному працівники перейшли працювати до нового власника, а [PERSON] втратив доступ до приміщення і до майна, яке там залишилось; новий власник нежитлового приміщення відмовився повернути майно, яке перебувало в приміщенні на час його купівлі і заявив, що купив бізнес заклад громадського харчування, а не лише приміщення; відповідач забрав у [PERSON] ключі від закладу і заявив, що все належить йому; відповідач переставив майно в приміщенні, частину перефарбував; однак право власності позивача на спірне майно не припинилось; позивач є власником всього нерухомого майна; відповідач пропонував орендувати заклад громадського харчування, а потім відібрав спірне рухоме майно, заборонивши відвідувати приміщення, в якому воно залишалось; після продажу нежитлового приміщення [PERSON] пропрацював ще два місяці в закладі громадського харчування; нерухоме майно, що перебувало в нежитловому приміщенні не було частиною нежитлового приміщення і не продавалась відповідачу; камін, підвісна стеля, барна стійка, столи, стільці все може бути відокремлено від приміщення; усі меблі на фотографіях належать позивачу, але їх фотографують перемальованими в інших місцях; дивани «зебра» розроблені для переходу дизайну на стіну і є цим унікальними; стіл зварений на замовлення позивача його другом, що видно по конструкції, незалежно від перемальовування чи перенесення в інше приміщення; барна стійка перебуває в приміщенні кафе за змістом відеозапису; зелений барний стілець належав позивачу, а тепер на фото його видають як чорний, належний відповідачу; тумбу «дровер» теж перемалювали і видають за належну відповідачу, хоча вона належала і належить позивачу; дивани « [INFO] » унікальні тканиною та розміром та виготовлені на замовлення позивача як і крісла «Джозефіна»; все спірне майно є в наявності у відповідача в кафе; відповідач не знав, що в кафе залишилась відеокамера, яка зняла, все майно яке він захопив. В судовому засіданні представник відповідача заперечив позов та надав перед судом пояснення про те, що відповідач придбав нежитлове приміщення у кооперативу «Авіценна», а не у ТОВ «Стандарт Фудз»; приміщення було старим, як і меблі в ньому; відповідач запропонував позивачу орендувати приміщення, але він відмовився; після двох місяців роботи у вже проданому приміщенні [PERSON] відмовився працювати в ньому; протягом двох місяців з часу продажу [PERSON] не платив оренду; будь-які меблі позивач не передавав відповідачу; долю спірного майна відповідач не контролював, оскільки його не отримував; хто вставляв двері, унітаз, стелю, дерев`яні конструкції, перила невідомо і позивачем не доведено; відповідач придбав нежитлове приміщення з невіддільними його елементами; будь-які ознаки та реквізити речей в позові не вказані; назви речей абстрактні: хто їх виробник і які їх ознаки; спірні меблі представник сфотографував в кафе і на складі; позивач передав майно третім особам, а не відповідачу. В судовому засіданні свідок [PERSON] надав перед судом показання про те, що він був головою кооперативу і орендував приміщення та проводив в ньому комерційну діяльність; потім захворів та шукав суборендаря; здав приміщення в суборенду; будь-яких коштів в приміщення не вкладав; все, що в приміщенні було з кухонного обладнання, опалення, вентиляції, меблів, холодильного обладнання все придбано за гроші [PERSON] ; приходив 2-3 рази в місяць за показниками; приватизував приміщення і продав відповідачу; ключі відповідачу не давав; продав тільки приміщення, без того, що в ньому перебувало з меблів, обладнання; все, що було в приміщенні належало [PERSON] ; вважає, що у [PERSON] вкрадено майно; підозрює, що все було так задумано з самого початку; автором договору купівлі приміщення був [PERSON] ; свідок звів [PERSON] з відповідачем після продажу приміщення і повідомляв, що в середині майно [PERSON] ; відповідач знав, хто керує кафе і кому все належить; столи в кафе були ковальської роботи; камін не може бути демонтовано без пошкодження приміщення; підвісна стеля може бути знята; індукційне обладнання в кафе було дуже дороге. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала перед судом показання про те, що є знайомою позивача; в кафе було обладнання, столи металеві на кухні, була техніка; в 2014 році зроблено ремонт з вареничної в ресторан; нові меблі, нова техніка, калькуляційні карти; всім займалась свідок: все розробляла, все замовляла, а [PERSON] вкладав кошти; уклали трьохсторонній договір: свідок, [PERSON] та [PERSON] ; вкладом свідка була інтелектуальна власність і власна праця; керувала кухнею і працівниками; [PERSON] повідомив, що продає приміщення і буде новий власник приміщення; внутрішнє оздоблення та наповнення обладнанням та меблями не продавав; в січні зупинилась робота через особливість цього місяця і в цей час у них відповідач забрав ключі; свідок і [PERSON] зібрали працівників, щоб заспокоїти їх; відповідач повідомив, що далі кафе буде працювати без свідка і [PERSON] ; коли виник конфлікт і свідок почала знімати на відео, що залишається в кафе, то її виштовхали з кафе, хоча вона була вагітна; у позивача забрали в такий спосіб все, що він придбав для кафе; все майно залишилось в ресторані; відповідач забрав у [PERSON] все майно, що він купив для функціонування ресторану; пароконвектор, льодогенератор; газову плиту велику професійну, слайсер, тістоміс; піч для піци, купон, чотири камери, холодильник на дві сторони; столи з масиву дерева великі і малі круглі, дивани «зебра», картини на стінах, літній майданчик, балки буквою «Г», столик піцайоли, гранітну плиту, холодильник «БОШ» для вареників, морозильні камери; мийки, гартоване скло на барну стійку та у санвузлі; стелю і два дитячих крісла; вітражі, прожектори, камін, електричні панелі на стіни - це все було з інвентарними номерами і було передано [PERSON] для роботи ресторану і все було записано в акт приймання-передачі; також була система відеоспостереження, до якого свідок і [PERSON] мали доступ після їх усунення від справ ресторану і використовували для відеозапису всього, що залишилось в ресторані і як їх колишні працівники і нові власники оглядали все захоплене; [PERSON] нас не допустив в приміщення і вигнав звідти. В ч. 4 ст. 77 ЦПК України вказано, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Отже суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами. Судом встановлено наступні обставини. 19/06/2020 укладено договір простого товариства про спільну діяльність у сфері громадського харчування та торгівлі між Кооперативом «Авіценна» та ТОВ «Стандард Фудз» та ФОП [PERSON] . До договору простого товариства було складено додаток №1, в якому вказано на перелік інвентаря, який було передано, що становить спірне майно. 25/09/2020 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого Кооператив «Авіценна» продав відповідачу нежитлові приміщення 210,7 кв.м. по [ADDRESS] . В змісті договору не вказано про продаж рухомого майна, що використовується для функціонування закладу громадського харчування, яке слідує за нежитловим приміщенням. Відповідно до оглянутого в судовому засіданні відеозапису в приміщенні закладу громадського харчування перебуває рухоме майно з призначенням для функціонування закладу громадського харчування, яке за повідомленням позивача зафіксовано на час входу відповідача у нерухоме майно та на момент видворення позивача з відповідного нежитлового приміщення та належало позивачу. 25/09/2020 складено додаткову угоду №2 до договору простого товариства, за яким кооператив «Авіценна» припинив свою участь в простому товаристві. 27/05/2020 складено акт приймання-передачі обладнання до статутного капіталу позивача. В ч. 1 ст. 1134 ЦК України вказано, що внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом. В ч. 1 ст. 1135 ЦК України вказано, що під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників, якщо договором простого товариства не встановлено, що ведення справ здійснюється окремими учасниками або спільно всіма учасниками договору простого товариства. За змістом п. 7 ч. 1 ст. 1141 ЦК України договір простого товариства припиняється у разі досягнення мети товариства або настання обставин, коли досягнення мети товариства стало неможливим. В ч. 2 ст. 1141 ЦК України вказано, що у разі припинення договору простого товариства речі, передані у спільне володіння та (або) користування учасників, повертаються учасникам, які їх надали, без винагороди, якщо інше не передбачено домовленістю сторін. Учасник, який вніс у спільну власність річ, визначену індивідуальними ознаками, має право у разі припинення договору простого товариства вимагати в судовому порядку повернення йому цієї речі за умови додержання інтересів інших учасників і кредиторів. Таким чином за обставин припинення простого товариства спірні речі повернулись у власність позивача. В ч. 1 ст. 316 ЦК України вказано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В ч. 1 ст. 319 ЦК України вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В ч. 1 ст. 320 ЦК України вказано, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В ч. 2 ст. 321 ЦК України вказано, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В ч. 1 ст. 1212 ЦК України вказано, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Суду не надано доказу того, що учасники простого товариства передали відповідачу спірні рухомі речі. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна за договором не було продано рухомі речі, що перебували у відповідному приміщенні на час вчинення договору купівлі-продажу. В ч. 1 ст. 346 ЦК України встановлено обставини припинення права власності, одним із видів якого є відчуження власником свого майна. Суду не надано доказу того, що учасники простого товариства продали спірні рухомі речі відповідачу. За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже саме на відповідну сторону покладено негативні наслідки, пов`язані із невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином саме на відповідач покладено негативні наслідки не виконання ним обов`язку із доведення перед судом тієї обставини, що він придбав у позивача рухомі речі, які перебували в нежитловому приміщенні закладу громадського харчування. Згідно висновку № 025/09-2021 Експертного будівельно-технічного дослідження від 14 вересня 2021 року, всі перелічені складові елементи нежитлових приміщень по [ADDRESS] (камін; двері; дерев`яна конструкція (літній майданчик); умивальники; декоративна дерев`яна конструкція (стеля в залі); унітаз; обшивка фасаду; Hasic і перила службового входу ) SBISIOTECA невід`ємними поліпшеннями нежитлових приміщень по [ADDRESS] , які не можуть бути відокремленими від даних приміщень шляхом демонтажу без заподіяння приміщенням шкоди. Отже не можуть бути витребувані речі, які не належать до індивідуально визначених рухомих речей, що стали невід`ємною складовою частиною іншої речі. Таким чином позивачем невірно обрано спосіб захисту щодо витребування речей, які є складовою частиною іншої речі у виді витребування цих невідокремлюваних речей. В ч. 1 ст. 233 ЦПК України вказано, що у разі відкладення розгляду справи показання свідків, зібрані за судовими дорученнями в порядку забезпечення доказів під час допиту їх за місцем проживання, або показання, дані ними у судовому засіданні, в якому було ухвалено скасоване рішення, повинні бути оголошені і досліджені в судовому засіданні, в якому ухвалено рішення, якщо участь цих свідків у новому судовому засіданні є неможливою. Учасники справи мають право висловити своє ставлення до цих показань і дати щодо них свої пояснення. Сторони та їх представники не просили суд про оголошення і дослідження в судовому засіданні показань свідків, які надавались до зміни складу суду; так само вони не просили суд про виклик і допит цих свідків. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial