Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, мотивуючи тим, що 27.07.2021 між ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №392/21-Тз/Чк, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб HAVAL H6, д.н.з. [NUMBER] . 09.12.2022 о 10 год. 40 хв. в м.Могилів-Подільський по вул.Столярній та провулку Столярний сталась ДТП за участю вказаного автомобіля та автомобіля «ЗАЗ-110307», яким керував відповідач, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль HAVAL H6. Відповідно до змісту постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області у справі №138/3096/22 відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП. Відповідно до страхового акту від 30.12.2022 позивач визнав ДТП страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 14732,46 грн. Вказана сума була сплачена позивачем за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗАЗ-110307» не було застраховано. У досудовому порядку позивач кошти за завдану шкоду не повернув. Зважаючи на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суми сплаченого страхового відшкодування в загальному розмірі 14732,46 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.11.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Представник позивача, належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Відповідач отримала ухвалу суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження разом з позовом та доданими до нього документами. 18.12.2025 подав до суду заяву про визнання позову. Зважаючи на викладене суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.01.2023 у справі №138/3096/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. в дохід держави. Так, судом встановлено, що 09.12.2022 о 10 год. 40 хв., на перехресті вул. Столярній та провулку Столярному в м. Могилів-Подільському Вінницької області, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ-110307» д.н.з. [NUMBER] , під час виконання маневру поворот праворуч не дотримався бічного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «HAVAL H6» д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.20). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як слідує з реєстраційного документу на транспортний засіб серії [NUMBER] власником автомобіля HAVAL H6, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с.17). Згідно договору №392/21-Тз/Чк від 27.07.2021 добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» АТ СК «Арсенал страхування» транспортний засіб HAVAL H6, д.н.з. [NUMBER] , власником якого [PERSON] , було застраховано. Строк дії договору до 26.07.2024 (а.с.6-15). Відповідно до заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 09.12.2022 власник авто HAVAL H6 звернулась до страховика із заявою про страховий випадок (а.с.16). Згідно акт огляду транспортного засобу від 09.12.2022 було проведено огляд транспортного засобу HAVAL H6 та зазначено назву деталі і опис пошкодження (а.с.21-23). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до договору страхування №392/21-Тз/Чк від 27.07.2021 розмір страхового відшкодування склав 14732,46 грн. (а.с.25). Позивач також надав до суду рахунок №НФ-0000595 від 28.12.2022 ТОВ «Транзит ІО» в якому зазначено розмір понесених витрат на усунення пошкоджень автомобіля HAVAL H6, який становить 18179,00 грн. (а.с.24). Крім того, відповідно до страхового акту №006.01864622-11 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 14732,46 грн. (а.с.26). Згідно платіжного доручення №68808872 від 30.12.2022 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило суму коштів у розмірі 14732,46 грн. на рахунок ТОВ «Транзит ІО», призначення платежу «страхова виплата [PERSON] , акт №006.01864622-1 від 30.12.2022, зг.рах. №НФ-0000595 від 28.12.2022 (а.с.27). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Обов`язковість страхування цивільно-правової відповідальності транспортних засобів передбачена ст.21 Закону. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз.1 п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ст.979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством. Згідно положень ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача. У зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16. Крім того, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 у справі №3-51гс14). З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір (постанова Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14). За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У даній справі позивач, як на доказ скоєння відповідачем ДТП та його вини посилається на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.01.2023 у справі №138/3096/22, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Таким чином, факт вини відповідача встановлений судом, а тому наявні підстави для настання цивільно-правової відповідальності останнього. Зважаючи на положення вказаних вище норм, суд вважає доведеним той факт, що відповідач заподіяв шкоду транспортному засобу марки «HAVAL H6», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталась 09.12.2022, а також те, що позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 14732,46 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору. Згідно ч.1. ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідач на користь позивача підлягає стягненню 50% сплаченого ним судового збору, що становить 1514,00 грн., решту судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі ст.22, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 979, 993, 1191 ЦК України,

Outcome: approved