Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є матір`ю їхніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] які після припинення сімейних відносин проживають з батьком, мати уваги дітям не приділяє, не цікавиться їх станом, діти повністю на утриманні позивача, оскільки мати має значну заборгованість зі сплати аліментів на дітей. Отже, всі питання матеріального забезпечення дітей вирішуються виключно позивачем, за повної бездіяльності відповідача, що є першою ознакою її винної поведінки щодо дітей. Питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем разом без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дітей позивач прикладає всі можливі зусилля. За місцем проживання дітям створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Відповідач не проявляє заінтересованості в подальшій долі дітей, не цікавиться їх розвитком, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток. Не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми взагалі. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення від виховання дітей матір`ю, свідоме нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до них. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що зумовлює позбавлення її батьківських прав. Відзив на позов не надійшов. На судовому засідання позивач та його представник, позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити. На судове засідання відповідач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. На судове засіданні представник заінтересовано особи не з`явився. У відповідності до частини третьої статті 200 ЦПК України, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до вимог пункту другого частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пп. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд встановив, що з [PERSON] ([INFO].) [PERSON] ([INFO].) перебував у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2004 по липень 2024 року, шлюб між ними розірваний згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2024 року справа №695/2191/24. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] [INFO] та, [PERSON] [INFO] які проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Між позивачем та відповідачем сімейні стосунки припинено сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Згідно судового наказу виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області від 04.10.2024 року у справі №695/3694/24/ з відповідача стягуються аліменти на мою користь на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня подання заяви, тобто з 27.09.2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) заборгованість по аліментах [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох дітей за період з жовтня 2024 року по 31 березня 2025 року становить 30233, 28 грн. З моменту припинення шлюбних відносин Відповідач залишила проживати обох неповнолітніх доньок з позивачем, вона не спілкується з дітьми, взагалі не цікавився життям дітей, не піклується про них, участі у вихованні не бере, також не надає ніякої матеріальної допомоги, незважаючи на те що доньки потребують допомоги зі сторони матері. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, доцільно позбавити батьківських прав їх матір [PERSON] .. З цією вимогою також погоджується орган опіки та піклування Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області який надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання дітей, а отже у суду є підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідача у виді позбавлення її батьківських прав, що також обумовлюється необхідністю захисту інтересів дітей, що визнає сама матір дітей. Суд встановив, що відповідач знає про обов`язки у відношенні до дітей, однак вона не вживає жодних заходів з їх реалізації. Вона не намагається спілкуватися з дітьми за наявних сучасних засобах комунікації, нею не надається жодної допомоги будь-якого характеру, що може свідчити лише про свідоме ухилення особи від виконання її батьківських обов`язків. Кожна дитина має право на захист своїх цивільних прав, а цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд оцінює доводи обох сторін та ухвалює рішення на підставі встановлених обставин на підставі належних, допустимих, достатніх і достовірних доказах. ЦПК України також передбачена можливість здійснення заочного розгляду справи, чим законодавець забезпечив можливість захисту інтересів особи у випадку неможливості заслухати позицію відповідача та оцінити його доводи. Крім того, при вирішенні спору судом враховано, що визначений спосіб захисту передбачений законодавцем в першу чергу не з метою впливу на неправомірну поведінку матері, яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, тобто при такому вирішенні спору також буде досягнуто справедливий баланс інтересів як дитини, в інтересах якої звернувся позивач, яка не отримує виховання та допомоги від матері, яка ухиляється від виховання дитини, а отже не виконує свої батьківські обов`язки. На підставі викладеного,

Outcome: approved