Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Миргородської міської ради Полтавської області, третя особа: Миргородська державна нотаріальна контора, про припинення права спільної часткової власності, виділення майна в натурі. Свій позов мотивувала тим, що вона є власницею 7/25 (семи двадцять п`ятих) часток будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 35,9 кв. м., загальною площею 93,8 кв. м., житлового будинку Г-1, житловою площею 50,6 кв. м., загальною площею 98,2 кв. м., сарая 3, гаража Д, літньої кухні Л, сарая Е, убиральні Є, воріт з хвірткою № 1, № 2, № 3, огорожі № 4, № 5, № 6, ями вигрібної № 7, на неприватизованій земельній ділянці, що належали померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва [ADDRESS] про право особистої власності на забудову, виданого Виробничим управлінням житлово-комунального господарства м. Миргород Полтавської області 22 травня 1997 року та зареєстрованого в Лубенському міжміському бюро технічної інвентаризації 05 серпня 1997 року в книгу 6, номер запису 89. Право її власності на 7/25 часток будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазиничем Р.В. 20 жовтня 2016 року. Власниками іншої частки будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об єкта нерухомого майна є [PERSON] , якій належить 8/25 частини будинку, [PERSON] та [PERSON] , яким відповідно належить по 1/5 частини будинку. На земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , розташовано два будинки з літерою «А-1» та «Г-1».Згідно технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна частина будинковолодіння [ADDRESS] , житловий будинок з літерою «А-1» має житлову площу 35,9 кв. м., загальну площу 93,8 кв. м., та складається з двох квартир або приміщень. До квартири [ADDRESS] площею 3,4 кв.м., вбиральня загальною площею 1,2 кв.м., кухня загальною площею 6,6 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., кімната загальною площею 8,5 кв.м., сіни загальною площею 8,0 кв.м., веранда загальною площею 10,9 кв.м., комора загальною площею 3,3 кв.м. зазначена квартира №1, тобто частина будинковолодіння [ADDRESS] , а саме частина житлового будинку з літерою «А-1» складає 7/25 часток будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами і належить на праві приватної власності [PERSON] . Власниками іншої квартири [ADDRESS] житлового будинку з літерою «А-1» є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки з Державного земельного кадастру про земельну ділянку частина житлового будинку з літерою «А-1» за адресою: [ADDRESS] , а саме квартира [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці площею 0,0372 гектарів, якій присвоєно кадастровий номер 5310900000:50:003:0403. Квартира [ADDRESS] , яка належать [PERSON] на праві спільної часткової власності, та квартирою [ADDRESS] , має окремі комунікації, окремий вхід до свого приміщення, на земельній ділянці між квартирою [ADDRESS] та квартирою [ADDRESS] встановлений паркан, який їх розділяє. Тобто, фактично існує два окремих домоволодіння, які розташовані по сусідству. Приміщень, якими позивачка користувалась з відповідачами спільно немає. Більше того, квартира [ADDRESS] цього житлового будинку знаходиться у занедбаному стані, вона частково зруйнована, покрівлі немає, вікон теж немає, на теперішній час там жодна особа не проживає. В даному випадку позивачка вважає, що існує технічна можливість виділити у її власність частку житлового будинку з господарськими будівлями, як відокремлену частину будинку з окремим виходом та як окремий об`єкт нерухомості, що не порушуватиме прав відповідачів. Просила суд: виділити їй в натурі цілу частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності, яка складає 7/25 (сім двадцять п`ятих) часток будинковолодіння [ADDRESS] , а саме, частину житлового будинку з літерою «А-1», загальною площею 73,8 кв.м., житлова площа складає 27,7 кв.м., до якої входять передпокій загальною площею 9,3 кв.м, кімната загальною площею 9,9 кв.м., кімната загальною площею 9,3 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., вбиральня загальною площею 1,2 кв.м., кухня загальною площею 6,6 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., кімната загальною площею 8,5 кв.м., сіни загальною площею 8,0 кв.м., веранда загальною площею 10,9 кв.м., комора загальною площею 3,3 кв.м., з господарськими спорудами: сарай 3, сарай Е, вбиральня Є, ворота з хвірткою № 1, огорожі № 4, № 5, № 6, яма вигрібна № 7, яка розташована на земельній ділянці площею 0,0372 гектарів з кадастровим номером 5310900000:50:003:0403, з визначенням окремої поштової адреси; припинити право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості: 7/25 (сім двадцять п`ятих) часток будинковолодіння [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 2248; стягнути з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) та Миргородської міської ради Полтавської області (адреса: м. Миргород Полтавської області, вул. Незалежності 17, ЄДРПОУ 04057468) судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 07.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 21.05.2026 від відповідача Миргородської міської ради Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач виклав свої заперечення проти позову. Зазначив, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві не визнаються Миргородською міською радою з наступних підстав. В позовній заяві не обґрунтовано яким чином Позивачем вирахувано саме такий склад майна, який має охопити його частину - 7/25, а саме: частину житлового будинку з літерою «А-1», загальною площею 73,8 кв.м., житлова площа складає 27,7 кв.м., до якої входять передпокій загальною площею 9,3 кв.м, кімната загальною площею 9,9 кв.м., кімната загальною площею 9,3 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., вбиральня загальною площею 1,2 кв.м., кухня загальною площею 6,6 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., кімната загальною площею 8,5 кв.м., сіни загальною площею 8,0 кв.м., веранда загальною площею 10,9 кв.м., комора загальною площею 3,3 кв.м., з господарськими спорудами: сарай 3, сарай Е, вбиральня Є, ворота з хвірткою № 1, огорожі № 4, № 5, № 6, яма вигрібна № 7. Правовий режим спільної власності має враховувати інтереси усіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Відповідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Миргородської міської ради право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за: [PERSON] - 1/5 частина (згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2012 року; [PERSON] - 1/5 частина (згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2012року); [PERSON] - 7/25 частин (згідно свідоцтва № [NUMBER] про право на забудову від 22.05.1997 р); [PERSON] - 8/25 частин (згідно договору дарування від 18.08.2007 р.). Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2016 р, [PERSON] є спадкоємцем після [PERSON] майна: 7/25 часток будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складається з жилого будинку А-1, жилою площею 35,9 кв. м., загальною площею 93,8 кв. м., жилого будинку Г-1, жилою площею 50,6 кв. м., загальною площею 98,2 кв. м., сарая 3, гаража Д, літньої кухні Л, сарая Е, убиральні Є, воріт з хвірткою № 1, № 2, № 3, огорожі № 4, № 5, № 6, ями вигрібної № 7, на неприватизованій земельній ділянці, що належали померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва № 30 про право особистої власності на забудову, виданого Виробничим управлінням житлово-комунальному господарстві м. Миргород Полтавської області 22 травня 1997 року та зареєстрованого в Лубенському міжміському бюро технічної інвентаризації 05 серпня 1997 року в книгу 6, номер запису 89. Деталізація про те, з чого складаються 7/25 часток майна [PERSON] та [PERSON] - відсутня. Свідоцтвом №30 про право особистої власності на забудову від 22.05.1997 року Виробниче управління житлово-комунального господарства завірило, що 7/25 частин будинку по [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] . Деталізація про те, з чого складаються 7/25 часток майна [PERSON] - відсутня. Провівши аналіз цих документів - свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2016 р, свідоцтва №30 про право особистої власності на забудову від 22.05.1997 року - можна стверджувати, що вказаними документами не визначено, яке саме майно має увійти в 7/25 часток, а тому самостійне визначення Позивачем на власний розсуд майна в такому складі: «частину житлового будинку з літерою «А-1», загальною площею 73,8 кв.м, житлова площа складає 27,7 кв.м., до якої входять передпокій загальною площею 9,3 кв.м, кімната загальною площею 9,9 кв.м., кімната загальною площею 9,3 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., вбиральня загальною площею 1,2 кв.м., кухня загальною площею 6,6 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., кімната загальною площею 8,5 кв.м., сіни загальною площею 8,0 кв.м., веранда загальною площею 10,9 кв.м., комора загальною площею 3,3 кв.м., з господарськими спорудами: сарай 3, сарай Е, вбиральня Є, ворота з хвірткою № 1, огорожі № 4, № 5, № 6, яма вигрібна № 7» порушує права інших власників часток майна. Так, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.05.2012 року визначено, що спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна є [PERSON] та [PERSON] , спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з 2/5 часток домоволодіння з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на неприватизованій земельній ділянці і в цілому складається з: жилого будинку, зазначеного на плані під літерою «А-1», житловою площею - 36,2 кв.м, загальною - 79,1 кв.м, жилого будинку з добудовою, зазначеного на плані під літерою «Г-1», житловою площею - 50,7 кв.м, загальною - 98,3 кв.м, погрібу - «Г-2», гаражу - «Д», сараю - «З», літньої кухні - «Л», вбиральні - «И», вбиральні - «О» та споруд - «4-12». При цьому, в договорі дарування від 18.08.2007 [PERSON] прийняла в дар 18.08.2007 8/25 частин будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , та в цілому складається з: жилого будинку А-1 житловою площею 36,1 кв.м, загальною площею 79.1 кв.м, жилого будинку з добудовою Г-1, житловою площею 50,7 кв.м, загальною площею 98,3 кв.м, погріба г2, гаража Д. сараю 3, літньої кухні Л, споруд №1-7, на приватизованій земельній ділянці площею 0,0289 кв. м.. Висновок щодо технічної можливості виділу частки із спільної часткової власності технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, якщо відомі всі власники часток майна. Тому потреба у проведенні судової будівельно-технічної експертизи, тим більше за рахунок відповідачів, не є єдиним можливим засобом отримати висновок щодо технічної можливості поділу. Зазначили, що в процесі формування правової позиції по даній справі, міською радою отримана інформація та документи, які свідчать про те, що після померлих [PERSON] та [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, а отже, готується заява про визнання спадщини відумерлою для подання до Миргородського міськрайонного суду. Таким чином, позивачці та її представнику відомі всі власники часток нерухомого майна. 23.05.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій вказав, що вважає відзив необґрунтованим, доводи представника відповідача у відзиві не спростовують обґрунтованості заявлених позивачкою вимог, перелік яких підтверджений документально, а нормативне їх обґрунтування зазначене у позовній заяві. Позивачка, [PERSON] , є власником 7/25 (семи двадцять п`ятих) часток будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та в цілому складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 35,9 кв. м., загальною площею 93,8 кв. м., житлового будинку Г-1, житловою площею 50,6 кв. м., загальною площею 98,2 кв. м., сарая 3, гаража Д, літньої кухні Л, сарая Е, убиральні Є, воріт з хвірткою № 1, № 2, № 3, огорожі № 4, № 5, № 6, ями вигрібної № 7, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазиничем Р.В. 20 жовтня 2016 року. Власниками іншої частки будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є [PERSON] , якій належить 8/25 частини будинку, [PERSON] та [PERSON] , яким відповідно належить по 1/5 частини будинку. Згідно відповіді Миргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, наданої на адвокатський запит, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис про смерть №278 від 06.06.2016, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис про смерть №438 від 30.08.2013. Спадщину після їх смерті ніхто не прийняв. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тому, за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, Миргородська міська рада є належним відповідачем у даній справі. До 7/25 (сім двадцять п`ятих) часток будинковолодіння [ADDRESS] відноситься частина житлового будинку з літерою «А-1», загальною площею 73,8 кв.м., житлова площа складає 27,7 кв.м., до якої входять передпокій загальною площею 9,3 кв.м, кімната загальною площею 9,9 кв.м., кімната загальною площею 9,3 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., вбиральня загальною площею 1,2 кв.м., кухня загальною площею 6,6 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., кімната загальною площею 8,5 кв.м., сіни загальною площею 8,0 кв.м., веранда загальною площею 10,9 кв.м., комора загальною площею 3,3 кв.м., з господарськими спорудами: сарай 3, сарай Е, вбиральня Є, ворота з хвірткою № 1, огорожі № 4, № 5, № 6, яма вигрібна № 7, яка розташована на земельній ділянці площею 0,0372 гектарів з кадастровим номером 5310900000:50:003:0403. Ця частина житлового будинку з літерою «А-1», яка у технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна визначена як квартира [ADDRESS] , та частина цього будинку, яка належала померлим [PERSON] і [PERSON] , та визначена як квартира [ADDRESS] , мають окремі комунікації, окремий вхід до свого приміщення, на земельній ділянці між квартирою [ADDRESS] та квартирою [ADDRESS] встановлений паркан, який їх розділяє. Тобто, фактично існує два окремих домоволодіння, які розташовані по сусідству. Приміщень, якими позивачка користувалась з відповідачами спільно немає, між ними існує одна спільна стіна. В даному випадку існує технічна можливість виділити у власність позивачки частку житлового будинку з господарськими будівлями, як відокремлену частину будинку з окремим виходом та як окремий об`єкт нерухомості, що не порушуватиме прав відповідачів. Саме для вирішення питання щодо технічної можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити частку [PERSON] з будинковолодіння [ADDRESS] з визначенням окремої адреси представник позивачки і звернувся до суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Лише проведення судової експертизи дасть відповідь на поставлені перед експертом питання щодо технічної можливості виділити частку [PERSON] в натурі. Виділ у власність позивачки частки будинковолодіння в натурі надасть їй змогу реалізувати свої права власника, зокрема право продажу належної їй частини, оскільки для продажу потрібна згода всіх співвласників. Зазначив, що попередньо до звернення з позовом до суду представник позивачки в телефонному режимі розмовляв з представником суб`єкта господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, та отримав відповідь, що при відсутності письмових заяв всіх співвласників об`єкта нерухомості відповідальні особи суб`єкта господарювання не можуть надати висновок щодо технічної можливості поділу (виділення частки) об`єкта нерухомого майна. Такий висновок може надати лише судова експертиза на виконання ухвали суду про призначення експертизи. Співвласниками будинковолодіння [ADDRESS] відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є [PERSON] , якій належить 7/25 частини будинковолодіння, [PERSON] , якій належить 8/25 частини будинковолодіння, [PERSON] та [PERSON] , яким відповідно належить по 1/5 частини. При цьому, співвласники будинковолодіння [PERSON] та [PERSON] померли спадщину після їх смерті ніхто не прийняв, а тому отримати згоду всіх співвласників та подати заяви до суб`єкта господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, та подати заяви за їх підписами є неможливим. За відсутності згоди питання вирішується судом. Посилання представника відповідача у відзиві на те, що позивачці та її представнику відомі всі співвласники часток нерухомого майна для отримання висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомості шляхом звернення з заявою до суб`єкта господарювання, є недоречними через зазначені вище обставини та відсутності осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] . Також є безпідставними і посилання представника відповідача на те, що Миргородська міська рада Полтавської області є власником частки нерухомого майна у зв`язку з підготовкою до подання заяви про визнання спадщини відумерлою до суду, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.1277 ЦК України спадщина переходить у власність територіальної громади після визнання судом відумерлою. На момент звернення з позовом до суду та на теперішній час відсутні будь-які рішення суду, які набрали законної сили, про визнання спадщини відумерлою, а тому територіальна громада не є співвласником частки нерухомого майна. Просив суд врахувати вищезазначену відповідь на відзив під час ухвалення рішення у справі. Ухвалою суду від 12.08.2025 за клопотанням предстапвника позивача призначено комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу. Проведення експертизи доручено судовому експерту Федорову Д.Ф. 08.10.2025 на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи №64 від 06.10.2025 року. 13.10.2025 представник позивачки, користуючись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.49 ЦПК України, звернувся до суду з заявою про зміну предмету позову. Зазначив, що позивачка [PERSON] вважає за необхідне змінити предмет позову у зв`язку із запропонованим експертом варіантом виділу у самостійний об`єкт нерухомого майна 7/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] .. Просив суд: виділити [PERSON] у самостійний об`єкт нерухомого майна 7/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] , а саме: - частину житлового будинку з літерою «А-1», загальною площею 73,8 кв.м у складі приміщень: передпокій №1-1 площею 9,3 кв.м, кімната №1-2 площею 9,9 кв.м., кімната №1-3 площею 9,3 кв.м., коридор №1-4 площею 3,4 кв.м., вбиральня №1-5 площею 1,2 кв.м., кухня №1-6 площею 6,6 кв.м., коридор №1-7 площею 3,4 кв.м., кімната №1-8 площею 8,5 кв.м., сіни №1 площею 8,0 кв.м., веранда №V площею 10,9 кв.м., комора №VI площею 3,3 кв.м.; - сарай літ. 3, сарай літ. Е, убиральню літ. Є, ворота з хвірткою №1, огорожу №6, яму вигрібну №7, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0372 гектарів з кадастровим номером 5310900000:50:003:0403, з визначенням окремої поштової адреси. Припинити право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості: 7/25 (сім двадцять п`ятих) часток будинковолодіння [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 2248. Стягнути з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) та Миргородської міської ради Полтавської області (адреса: м. Миргород Полтавської області, вул. Незалежності 17, ЄДРПОУ 04057468) судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 13.11.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, крім того просив стягнути з відповідачки [PERSON] судові витрати: зі сплати судового збору та витрати на проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Відповідачка [PERSON] сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача - Миргородської міської ради Степура О.С. не заперечувала проти задоволення позовних вимог, відповідно до висновку експертизи. Третя особа Миргородська державна нотаріальна контора направила на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Стаття 16 ЦК України проголошує, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 317, ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 7/25 (семи двадцять п`ятих) часток будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та в цілому складається з: жилого будинку А-1, жилою площею 35,9 кв. м., загальною площею 93,8 кв. м., жилового будинку Г-1, жилою площею 50,6 кв. м., загальною площею 98,2 кв. м., сарая З, гаража Д, літньої кухні Л, сарая Е, убиральні Є, воріт з хвірткою № 1, № 2, № 3, огорожі № 4, № 5, № 6, ями вигрібної № 7, на неприватизованій земельній ділянці, що належали померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва № 30 про право особистої власності на забудову, виданого Виробничим управлінням житлово-комунальному господарстві м. Миргород Полтавської області 22 травня 1997 року та зареєстрованого в Лубенському міжміському бюро технічної інвентаризації 05 серпня 1997 року в книгу 6, номер запису 89. Згадана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазиничем Р.В. 20 жовтня 2016 року (а.с.11) Як вбачається з довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Миргородської міської ради №78 від 14.05.2025, станом на 31 грудня 2012 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за: [PERSON] 1/5 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2012 року виданого державним нотаріусом Першої Миргородської ДНК та зареєстровано в реєстрі за №2-549; [PERSON] 1/5 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2012 року виданого державним нотаріусом Першої Миргородської ДНК та зареєстровано в реєстрі за №2-547; [PERSON] - 7/25 частин, згідно свідоцтва № [NUMBER] про право на забудову від 22.05.1997 року виданого виробничим управлінням житлово-комунального господарства на підставі рішення виконкому №390 від 23.04.1997 року; [PERSON] 8/25 частин, згідно договору дарування від 18.08.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. та зареєстровано в реєстрі за №4963) (а.с.65). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктанерухомого майна іншими співвласниками будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , якій належить на праві спільної часткової власності 8/25 частини будинковолодіння, [PERSON] та [PERSON] , яким відповідно належить на праві спільної часткової власності по 1/5 частини будинковолодіння (а.с.12-13). Як вбачається зі змісту Інформації складовими частинами вищезазначеного об`єкта нерухомого майна є, зокрема два житлових будинки з літерою «А-1» та «Г-1». Згідно технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна (а.с.17-20) частина будинковолодіння [ADDRESS] , житловий будинок з літерою «А-1» має житлову площу 35,9 кв. м., загальну площу 93,8 кв. м., та складається з двох квартир або приміщень. До квартири [ADDRESS] площею 3,4 кв.м., вбиральня загальною площею 1,2 кв.м., кухня загальною площею 6,6 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., кімната загальною площею 8,5 кв.м., сіни загальною площею 8,0 кв.м., веранда загальною площею 10,9 кв.м., комора загальною площею 3,3 кв.м. Зазначена квартира №1, тобто частина будинковолодіння №13 по провулку Кобзарській у м. Миргород Полтавської області, а саме частина житлового будинку з літерою «А-1» складає 7/25 часток будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами і належить на праві приватної власності [PERSON] .. Власниками іншої квартири [ADDRESS] житлового будинку з літерою «А-1» є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2025 року, яке набрало законної сили 01.12.2025, у справі №541/20256/25 за заявою Миргородської міської ради Полтавської області про визнання спадщини відумерлою, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області, [PERSON] , представник [PERSON] , [PERSON] задоволено заяву Миргородської міської ради Полтавської області. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , у вигляді 1/5 частки домоволодіння з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 травня 2012 року, виданого державним нотаріусом Першої миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю, та передати її у комунальну власність Миргородської міської територіальної громади. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , у вигляді 1/5 частки домоволодіння з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 травня 2012 року, виданого державним нотаріусом Першої миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю, та передати її у комунальну власність Миргородської міської територіальної громади. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку частина житлового будинку з літерою «А-1» за адресою: [ADDRESS] , а саме: квартира [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці площею 0,0372 гектарів, якій присвоєно кадастровий номер 5310900000:50:003:0403 (а.с.14-16). Як зазначено позивачкою, відсутність виділеної в натурі частки зі спільної часткової власності ускладнює реалізацію права власності на цей об`єкт нерухомого майна. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №64 від 06.10.2025 року, складеного судовим експертом Федоровим Д.Ф., розділити (виділити частку [PERSON] ) з будинковолодіння [ADDRESS] , а саме частину житлового будинку з літерою «А-1», загальною площею 73.8 кв.м., житлова площа складає 27.7 кв.м. до якої входять передпокій загальною площею 9,3 кв.м. кімната загальною площею 9,9 кв.м., кімната загальною площею 9,3 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., вбиральня загальною площею 1,2 кв.м., кухня загальною площею 6,6 кв.м., коридор загальною площею 3,4 кв.м., кімната загальною площею 8,5 кв.м., сіни загальною площею 8,0 км., веранда загальною площею 10,9 кв.м., комора загальною площею 3.3 кв.м., з господарськими спорудами: сарай 3, сарай Е, вбиральня Є, ворота з хвірткою № 1, огорожі №4, №5, №6, яма вигрібна №7, яка розташована на земельній ділянці площею 0,0372 гектарів з кадастровим номером 5310900000:50:003:0403, з визначенням окремої поштової адреси, відповідно до її частки 7/25 у спільній частковій власності технічно не представляється можливим оскільки фактична частка [PERSON] (17/50) в обсязі перелічених складових об`єкту нерухомого майна перевищує 7/25=14/50. При цьому у дослідницькій частині та у додатках №2 і №3 експерт наводить технічно можливий варіант виділу у самостійний об`єкт нерухомого майна 7/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] .. До складу 7/25 частин, які за вимогами будівельно-технічних норм технічно можливо виділити в окремий самостійний об`єкт нерухомого майна, входять: - частина загальною площею 73,8м2 житлового будинку літ.А-1 у складі приміщень: передпокій №1-1 площею 9,3м2, кімната №1-2 площею 9,9м2, кімната №1-3 площею 9,3м2, коридор №1-4 площею 3,4м2, вбиральня №1-5 площею 1,2м2, кухня №1-6 площею 6,6м2, коридор №1-7 площею 3,4м2, кімната №1-8 площею 8,5м2, сіни №1 площею 8м2, веранда №V площею 10,9м2, комора №VI площею 3,3м2 (додаток №2); - сарай літ.3, сарай літ.Е, убиральня літ.Є, ворота з хвірткою №1, огорожа №6, яма вигрібна №7. Площа закріпленої за цією частиною житлового будинку частини земельної ділянки складає у межах сформованої приватизованої ділянки з кадастровим номером 5310900000:50:003:0403 - 372 м2. Частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , що залишається після виділу, за вимогами будівельно-технічних норм може існувати як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна у складі: - житловий будинок літ.Г-1;- частина загальною площею 20,0м2 житлового будинку літ.А-1 у складі приміщень: кімната №III площею 8,2м2, сіни №III площею 4,8м2, кухня №III площею 7м2 (додаток №2);- літня кухня літ.Л, ворота з хвірткою №3; гараж літ.Д, ворота з хвірткою №2, ворота огорожі №3, огорожа №4, огорожа №5. Після виділення 7/25 частин у окремий об`єкт нерухомого майна, ідеальні частки інших співвласників складатимуть: [PERSON] - 4/9; спадкоємці [PERSON] і [PERSON] - 5/9 (а.с.173-186). Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Отже, нормами ст. ст. 364, 367 ЦК України передбачено порядок виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності і поділу такого майна з дотриманням вимог ст.183 ЦК України. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991р. «Про практику застосування законодавства, що регулює права власності громадян на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Таким чином, визначальним для поділу в натурі житлового будинку, що є об`єктом права спільної часткової власності, є відповідне право власності, розмір часток співвласників, за необхідності дозвіл щодо переобладнання або перепланування будинку та технічна можливість його поділу. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивач має право на виділ в натурі частки із спільного часткового майна, дане право не порушує інтересів інших співвласників, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved