Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовом про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди до Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ББС ІНШУРАНС», обґрунтувавши позов тим, що 15.01.2024 року о 17 год. 25 хв., в м. Дніпро водій [PERSON] , керуючи т.з. Toyota Yaris Cross, н.з. [NUMBER] , на перехресті рівнозначних доріг вул. Висока та вул. Виробнича, не надав дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч в результаті чого скоїв зіткнення з т.з. ГАЗ 3302-14 СПГ, н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим було завдано матеріальні збитки. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 202/1474/24 від 14.02.2024 року [PERSON] , було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням на нього штрафу на користь держави в розмірі 850,00грн.Постанова набрала законної сили 27.02.2024 року. Автомобіль ГАЗ 3302-14 СПГ, реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією технічного паспорта [NUMBER] , виданим Дніпропетровське ВРЕВ-2 УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області. При зіткненні зазначених вище автомобілів, автомобіль ГАЗ 3302-14 СПГ, реєстраційний номер [NUMBER] , отримав значні механічні ушкодження. Відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водій [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність в Акціонерному товаристві СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ББС ІНШУРАНС», ЄДРПОУ: 20344871, поліс № ЕР/215022763 ліміт за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320000 грн. 00 коп., за шкоду заподіяну майну - 160000 грн. 00 коп., розмір франшизи - 0 грн. 00 коп. 23.01.2024 року представник [PERSON] направив на електронну пошту АТ "ББС ІНШУРАНС" завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів. 13.03.2024 року АТ "ББС ІНШУРАНС" виплатила страхове відшкодування на рахунок Позивача у розмірі 22054,24 грн. 22.03.2024 року представник [PERSON] направив до Національного банку України скаргу щодо недоплати страхового відшкодування. НБУ листом від 09.04.2024 року повідомив, що АТ "ББС ІНШУРАНС" було виплачено страхове відшкодування на підставі звіту оцінювача [PERSON] № 155760 від 18.02.2024 року. Копію звіту оцінювача [PERSON] . НБУ не направив та вказав, що рішення страховика може бути оскаржено до суду. 22.03.2024 року представник [PERSON] направив на електронну адресу АТ "ББС ІНШУРАНС" запит-вимогу щодо доплати страхового відшкодування в розмірі встановленому у висновку експерта Дроздова Ю.В. № 2702/24 від 19.02.2024 року, складеного на замовлення позивача та попросив надати документи на підставі яких було здійснено розрахунок матеріальної шкоди. Листом від 02.04.2024 року АТ "ББС ІНШУРАНС" зазначила, що підстави для доплати страхового відшкодування відсутні, розмір заподіяної шкоди визначено оцінювачем [PERSON] , складено звіт № 155760 від 18.02.2024 року, Страховик не зобов`язаний надавати документи на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, тому копію вказано звіту Страховик не направив. Позивач вважає, що звіт оцінювача [PERSON] , складено звіт № 155760 від 18.02.2024 року є неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди, оскільки оцінювач не оглядав пошкоджений транспортний засіб, а тому його звіт складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 2702/24 від 19.02.2024 року, складеного на замовлення Позивача, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ГАЗ 3302-14 СПГ, н.з. [NUMBER] склала 89481,78 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 83659,09 грн., отже вартість відновлювального ремонту більше ринкової вартості, а тому матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 83659,09 грн. Ринкова вартість транспортного засобу ГАЗ 3302-14 СПГ, н.з. [NUMBER] у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 30699,11 грн. Розмір заподіяної матеріальної шкоди складає 52 959,98 грн., що розраховується наступним чином: 83659,09 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП )- 30699,11 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП). Посилаючись на норми законодавства України просить стягнути з відповідача АТ "ББС ІНШУРАНС" недоплачену матеріальну шкоду в розмірі 30905,74 грн. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнав, зазначивши, що Страховик своєчасно направив свого представника на огляд пошкодженого транспортного засобу, а тому у потерпілої особи не було права замовляти проведення експертизи, звіт оцінювача [PERSON] № 155760 від 18.02.2024 року, складений на замовлення АТ "ББС ІНШУРАНС" було виконано оцінювачем, який має відповідну освіту та кваліфікацію, вважає даний доказ належним та допустимим. Вказує, що розмір шкоди зменшується на суму ПДВ та зазначає, що експерт [PERSON] зависив вартість запасних частин, нормо-годин, вказав ціни не на дату ДТП. Вказує про неспівмірність витрат на правничу допомогу. Не погоджуючись із доводами відповідача, представник позивача подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що звіт оцінювача [PERSON] № 155760 від 18.02.2024 року складено з порушенням вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 та «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», оскільки оцінювач [PERSON] особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб, оцінювач [PERSON] допустив порушення пунктів 8.5.10, 8.5.11 Методики товарознавчої експертизи, занизив вартість запасних частин, при цьому, оцінювач до звіту не долучив роздруківки із запасними частинами, а тому невідомо джерело їх погодження. Стосовно висновку експерта Дроздова Ю.В.. № 2702/24 від 19.02.2024 року, то будь-які порушення відсутні, експерт у висновку зазначив, що він обізнаний про кримінальну відповідальність, експерт особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, до висновку долучено роздруківку з переліком всіх запасних частин які порахував експерт із зазначенням джерела з якого вони взяті. Щодо ПДВ, то воно в даному випадку не рахується, оскільки відшкодовується не вартість відновлювального ремонту, а різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу до ДТП. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст.81ЦПК України докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.01.2024 року о 17 год. 25 хв., в м. Дніпро водій [PERSON] , керуючи т.з. Toyota Yaris Cross, н.з. [NUMBER] , на перехресті рівнозначних доріг вул. Висока та вул. Виробнича, не надав дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч в результаті чого скоїв зіткнення з т.з. ГАЗ 3302-14 СПГ, н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим було завдано матеріальні та моральні збитки. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 202/1474/24 від 14.02.2024 року [PERSON] , було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням на нього штрафу на користь держави в розмірі 850,00грн. Постанова набрала законної сили 27.02.2024 року. Автомобіль ГАЗ 3302-14 СПГ, реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією технічного паспорта [NUMBER] , виданим Дніпропетровське ВРЕВ-2 УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області. При зіткненні зазначених вище автомобілів, автомобіль ГАЗ 3302-14 СПГ, реєстраційний номер [NUMBER] , отримав значні механічні ушкодження. Відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водій [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність в Акціонерному товаристві СТРАХОВА КОМПАНІЯ „ББС ІНШУРАНС, ЄДРПОУ: 20344871, поліс № ЕР/215022763 ліміт за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320000 грн. 00 коп., за шкоду заподіяну майну - 160000 грн. 00 коп., розмір франшизи - 0 грн. 00 коп. 23.01.2024 року представник [PERSON] направив на електронну пошту АТ "ББС ІНШУРАНС" завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів. 01.03.2024 року представник [PERSON] направив на електронну пошту АТ "ББС ІНШУРАНС" завірену електронно-цифровим підписом постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2024 року, справа № 202/1474/24. 13.03.2024 року АТ "ББС ІНШУРАНС" виплатила страхове відшкодування на рахунок Позивача у розмірі 22054,24 грн. 22.03.2024 року представник [PERSON] направив до Національного банку України скаргу щодо недоплати страхового відшкодування. НБУ листом від 09.04.2024 року повідомив, що АТ "ББС ІНШУРАНС" було виплачено страхове відшкодування на підставі звіту оцінювача [PERSON] № 155760 від 18.02.2024 року. Копію звіту оцінювача [PERSON] . НБУ не направив та вказав, що рішення страховика може бути оскаржено до суду. 22.03.2024 року представник [PERSON] направив на електронну адресу АТ "ББС ІНШУРАНС" запит-вимогу щодо доплати страхового відшкодування в розмірі встановленому у висновку експерта Дроздова Ю.В. № 2702/24 від 19.02.2024 року, складеного на замовлення позивача та попросив надати документи на підставі яких було здійснено розрахунок матеріальної шкоди. Листом від 02.04.2024 року АТ "ББС ІНШУРАНС" зазначила, що підстави для доплати страхового відшкодування відсутні, розмір заподіяної шкоди визначено оцінювачем [PERSON] , складено звіт № 155760 від 18.02.2024 року, Страховик не зобов`язаний надавати документи на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, тому копію вказано звіту Страховик не направив. Відповідно до вимог частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною п`ятою цієї статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну, третьої особи. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.2 ст.34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Частиною 34.4 статті 34 Закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України і Фонду держмайна України № 142/2092 від 24 листопада 2003 року (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) згідно п.п.2.4, 8.3 якої вартість збитку, яка завдана колісному транспортному засобу і яка підлягає відшкодуванню, визначається з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля. Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092(у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку. Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики. Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення судової авто-товарознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судову експертизу"оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством (п. 4.3 Методики). Наведені вище норми Методики, вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), експертним дослідженням або висновком експерта (якщо складається судовим експертом). Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від24.11.2003№ 142/5/2092(надалі Методика), Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено відповідачем), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. При виплаті страхового відшкодування страхова компанія (відповідач) керувалась звітом оцінювача [PERSON] № 155760 від 18.02.2024 року. Однак, висновок вказаного оцінювача складений з очевидним порушенням вимог п.п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки оцінювач [PERSON] який складав звіт про оцінку збитку, особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб. Доказів того, що вказаний оцінювач [PERSON] має свідоцтво судового експерта, яке надавало б йому право складати висновки експертного дослідження без особистого огляду об`єкта дослідження, суду не надано. Відповідно до ч. 1ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Відповідно ч. 2 ст. 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. В той же час, позивачем надано висновок експерта Дроздова Ю.В. № 2702/24 від 19.02.2024 року, який діяв на підставі свідоцтва № 544 від 28.09.2001 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України. Оскільки власник пошкодженого майна не ініціював проведення оцінки свого майна іншим суб`єктом оціночної діяльності, окрім судового експерта Дроздова Ю.В., який безпосередньо оглядав пошкоджений ТЗ позивача, дії страхової компанії щодо використання Звіту про оцінку майна, який був складений оцінювачем [PERSON] при розрахунку страхового відшкодування, порушують вимоги діючого законодавства і в цій частині. Також, до звіту оцінювача [PERSON] не долучено довідкові дані щодо вартості всіх запасних частин, що були отримані з ресурсів мережі Інтернет з посиланням на URL-адреси, як це передбачено п. 7.53.5 Методики товарознавчої експертизи, а тому вартість запасних частин не підтверджена належним чином. Таким чином, оскільки страховиком при виплаті позивачу страхового відшкодування було взято за основу Звіт про оцінку майна, який складено з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів,Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а тому звіт оцінювача [PERSON] № 155760 від 18.02.2024 року не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 77,78 ЦПК України. При цьому суд приймає до уваги, що Велика Палата Верховного Суду, у постанові від 27.03.2019 року по справі №752/16797/14-ц (п.п. 44, 45) сформувала правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб. Також у постановах Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі № 917/628/17, від 07.04.2021 року у справі № 753/3055/18 від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16.05.2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04.09.2019 року по справі № 703/4445/15-ц сформована правова позиція щодо неможливості прийняття до уваги Звітів експерта авто - товарознавця, який особисто не оглядав транспортний засіб. Оскільки розмір страхового відшкодування не перевищує встановлені ліміти відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілим особам, то саме відповідач є зобов`язальним суб`єктом перед позивачем в частині належного виконання покладених на нього Законом обов`язків. Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 2702/24 від 19.02.2024 року, складеного на замовлення Позивача вартість відновного ремонту транспортного засобу ГАЗ 3302-14 СПГ, д.р.н. [NUMBER] склала 89481,78 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 83659,09 грн., отже вартість відновлювального ремонту більше ринкової вартості, а тому матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 83659,09 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно. Ринкова вартість транспортного засобу ГАЗ 3302-14 СПГ, д.р.н. [NUMBER] у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 30699,11 грн. Розмір заподіяної матеріальної шкоди складає 52 959,98 грн. (83659,09 грн. -вартість транспортного засобу до ДТП відняти 30699,11 грн. - вартість транспортного засобу після ДТП). Оскільки, АТ "ББС ІНШУРАНС" було виплачено 22054,24 грн., то сума недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню із АТ "ББС ІНШУРАНС" складає 30905,74 грн. (52959,98грн. - 22054,24грн. - 0,00грн. ( від вартості матеріального збитку згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. відняти фактично сплачене страхове відшкодування та розмір франшизи). Приписи статей: 76, 102-113 ЦПК України визначають висновок експерта, як один із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 2, 5, 6 статті 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Відповідно до приписів частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України, яка регламентує оцінку доказів, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Крім того, згідно до частини 2 статті 80 ЦПК України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження №14-400цс19). Наданий позивачем висновок судового експерта Дроздова Ю.В. № 2702/24 від 19.02.2024 рокуза результатами проведення експертизи відповідачем не спростовано. При цьому, судовий експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і тому саме висновок експерта є належним, достатнім, достовірним та допустимим доказом, у розумінні приписів статей 77-80 ЦПК України. Стороною відповідача не надано доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та подані позивачем докази. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. У висновках Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23), зазначено, що відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (п. 148). Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved