Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що 12 липня 2008 року він уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання дитини відсутній. Однак життя з відповідачем склалося так, що вони втратили почуття любові та взаємної поваги один до одного, між ними постійно виникали непорозуміння. Їхні погляди на сімейні стосунки дуже відрізняються і вони не могли досягти взаєморозуміння між собою з різних питань, які стосуються сім`ї, спільний побут не ведуть, а тому позивач дійшов висновку, що подальше перебування в шлюбі буде суперечити його інтересам. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. За таких обставин просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою суду від 14.01.2026 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Сторони про дату і місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи не надано, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 липня 2008 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 323, про що видано свідоцтво про шлюб від 12.07.2008 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, відсутні ті почуття, які є основою подружніх відносин,волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 110, 112-114 СК України,

Outcome: approved