Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 03.11.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір №745159648 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. За умовами укладеного договору товариство надало позичальнику грошові кошти на умовах строковості, поворотності і платності у сумі 27000 грн., однак останній грошові кошти на визначених умовах не повернув, у зв`язку з чим у [PERSON] сформувалася заборгованість у загальній сумі 129 551,40 грн. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого продовжувався згідно додаткових угод. За умовами цього договору до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №745159648. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №745159648 на вказану суму боргу. 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №745159648. Оскільки [PERSON] на даний час грошові зобов`язання не виконав перед жодним із кредиторів, позивач просить стягнути заборгованість у сумі 129551,40 грн., а також понесені судові витрати, у судовому порядку. Ухвалою суду від 27.06.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відзив на позов не подано. Сторони в судове засідання повторно не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. В позовній заяві представник позивача не заперечив щодо розгляду справи у його відсутність та заочного розгляду справи. Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03.11.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір №745159648 9 (договір кредитної лінії) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. За умовами укладеного договору товариство надало позичальнику грошові кошти на умовах строковості, поворотності і платності у сумі 27000 грн. Проценти нараховуються в розмірі 306,60 % річних протягом дисконтного періоду (30днів від дати видачі кредиту), що становить 0,84% на день від суми залишку кредиту. Після закінчення дисконтного періоду процентна ставка становить 1087,7% річних (п. 8.3.-8.4. Договору). Згідно платіжного доручення 03.11.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило перерахунок коштів в розмірі 27000,00 грн. отримувачу на банківську картку [PERSON] згідно укладеного договору. В порушення умов кредитного договору відповідач неналежним чином не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим у нього перед кредитодавцем виникла заборгованості у розмірі 129 551,40 грн., яка складається з: 27 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 102 551,40 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого продовжувався згідно додаткових угод. За умовами цього договору до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №745159648 на вказану суму заборгованості, що підтверджується також відомостями з Реєстру прав вимоги № 266 від 09.01.2024 до договору факторингу. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, за умовами якого та на підставі Реєстру прав вимоги № 2 від 31.07.2024 останній набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №745159648 на суму боргу у розмірі 129 551,40 грн. 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №745159648. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором №745159648 на суму боргу у розмірі 129 551,40 грн., а право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Крім того, наданими позивачем доказами підтверджено, що розмір фактично понесених та сплачених судових витрат на правничу допомогу становить 7 000 грн. Розмір таких витрат відповідачем не оспорюється. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 7 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved