Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] в тому числі в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 50000 грн. заподіяної йому моральної шкоди, на користь [PERSON] 50000 грн. моральної шкоди та 2950 грн. майнової шкоди та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 02.05.2025 близько 20 год. 30 хв. в м. Сарни, по вул. Соборна Рівненської області [PERSON] , вчинила протиправні дії відносно його дочки [PERSON] , а саме вдарила її по обличчю, схопила за руки та почала тягати, від чого вона впала на асфальт. Дали [PERSON] схопила її за волосся та почала бити головою об асфальт. Після чого схопила за середній палець правої руки та почала викручувати. Під час падіння випав мобільний телефон Iphone 13Pro, на ремонт якого понесли витрати в сумі 2950 грн. Крім того, того дня біля 21 години в м. Сарни на виході з парку до вул. Київська біля кафе «Вейк ап» до неї підійшла [PERSON] , яка перебувала в компанії [PERSON] , та штовхнула [PERSON] плечем в її плече, після зауваження [PERSON] вдарила двічі ногою в живіт [PERSON] після чого остання впала, а [PERSON] наскочивши на неї зверху почала тягати за волосся та бити по обличчю. 03.05.2025 року вона звернулася за медичною допомогою де було встановлено: забій, садна м`яких тканин лівої кисті; забій м`яких тканин правого стегна, садна правого колінного суглобу, забій м`яких тканин волосистої частини голови; часткове пошкодження зв`язок проксимального міжфалангового суглобу третього пальця лівої кисті. Постановами Сарненського районного суду Рівненської області від 16.07.2025 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КупАП, за вчинення неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] , які не досягли віку з якого настає адміністративна відповідальність, хуліганських дій передбачених ст.173 КУпАП, та накладено на них адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зазначає, що після пережитих фізичних та моральних страждань, завданих протиправними діями [PERSON] та [PERSON] йому та його дочці спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок неправомірного насилля з заподіянням тілесних ушкоджень [PERSON] , перенесеними нею фізичними стражданнями та пошкодженням майна. Дитина пережила сильні фізичні болі та психо-емоційний стрес, потребувала психологічної допомоги, тривалий час була відірвана від свого звичайного дитячого життя і розваг. Вказує, що відповідачі до цього часу не вибачились перед ними та не відшкодували шкоду, в зв`язку з чим звернулись до суду з даним позовом. Ухвалою від 29.09.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 05.11.2025 року було задоволено клопотання [PERSON] та доручено Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , адвоката для здійснення захисту за призначенням при розгляді справи за позовом [PERSON] в інтересах неповнолітньої потерпілої [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення 100000 грн. моральної шкоди та 2950 грн майнової шкоди. Ухвалою від 11.12.2025 року було закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд. До суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечують, з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні докази на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачів, вважає їх необґрунтованими та таким що не підлягають до задоволення. В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали з підстав викладених у позові. Відповідачі та їх представники позов не визнали, просили відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 16.07.2025 року [PERSON] визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП і накладено вид адміністративного стягнення - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Згідно постанови [PERSON] 02.05.2025 року о 21 год. 40 хв. ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , а саме : остання 02 травня 2025 року о 20 год. 40 хв. перебуваючи в м. Сарни Рівненської області по вул. Київській, поблизу кав`ярні "Вейк ап", двічі вдарила в область черевної порожнини , тягнула за волосся відносно [PERSON] , чим вчинила хуліганські дії за ст.173 КУпАП, однак згідно ст.12 КУпАП, [PERSON] не досягла віку для притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 16.07.2025 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП і накладено вид адміністративного стягнення - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Згідно постанови [PERSON] 02.05.2025 року о 20 год. 30 хв. ухилявся від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , а саме : остання 02 травня 2025 року о 20 год. 30 хв. перебуваючи в м. Сарни Рівненської області по вул. Соборна, вдарила по обличчю, тягнула за волосся та викручувала пальці відносно неповнолітньої [PERSON] , чим вчинила хуліганські дії за ст.173 КУпАП, однак згідно ст.12 КУпАП, [PERSON] не досягла віку для притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно довідки №2592 від 03.05.2025 року виданої КНП «Сарненська ЦРЛ» СМР [PERSON] , що вона звернулася з приводу травми отриманої 02.05.2025 року о 20 год. 30хв. внаслідок побиття невідомими. Діагноз : забій, садна м`яких тканин лівої кисті, забій м`яких тканин правого стегна, садна правого колінного суглобу, забій м`яких тканин волосистої частини голови, часткове пошкодження зв`язок проксимальної фаланги ІІІ пальця лівої кисті. Вказане підтверджується довідкою про фіксацію тілесних ушкоджень від 03.05.2025 року. Згідно товарного чека від 03.08.2025 року виданого ФОП [PERSON] встановлено що вартість задньої кришки на Iphone 13Pro із заміною становить 2950 грн. Судом були допитані свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . За загальним правилом майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч.1-2 ст.1166 ЦК України). Відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження матеріальної шкоди позивачами надано товарний чек від 03.08.2025 року виданий ФОП [PERSON] , згідно якого встановлено що вартість задньої кришки на Iphone 13Pro із заміною становить 2950 грн., даний товарний чек, суд вважає неналежним доказом на підтвердження матеріальної шкоди завданої адміністративного правопорушенням 02.05.2025 року, оскільки, чек виданий через три місяці від дати вчинення адміністративного правопорушення. В постановах про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено про те, що був пошкоджений мобільний телефон, таким чином, сторона позивача не довела належними та допустимими доказами факт заподіяння матеріальної шкоди. Частиною першою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною першою статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Стаття 1190 ЦК України визначає відшкодування шкоди, завданої спільно кількома особами. Згідно ч.1 ст. 1190 ЦК України солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи, які саме спільними діями завдано шкоди. Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Аналогічні роз`яснення викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", із змінами та доповненнями. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають три складові частини, за наявності яких і настає відповідальність, а саме: наявність такої шкоди, протиправність діяння її відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні. У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Ураховуючи неповнолітній вік [PERSON] , характер, тривалість та обсяг моральних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою [PERSON] та [PERSON] щодо неї, істотність вимушених змін у її життєвих зв`язках, фактичні обставини справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 10000 грн. Що стосується позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн. на користь [PERSON] то в задоволенні цієї вимоги слід відмовити. Судом не встановлено факту заподіяння [PERSON] моральних страждань діями відповідачів, позивачем не надано належних та допустимих доказів заподіяння йому такої шкоди, а також не наведено належних мотивувань, з яких він виходив при визначенні розміру цієї шкоди. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають пропорційному розподілу понесені сторонами судові витрати. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу було надано суду, укладений 08.09.2025 року між [PERSON] та адвокатом Волнянським Г.Н. договір-доручення про надання правової допомоги з додатком №1 про розмір гонорару, а також квитанцію, згідно якої [PERSON] було сплачено надані послуги адвоката в сумі 10000 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1211грн. 20 коп.. Таким чином, в зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог на 9,71% на користь позивача слід стягнути 1088,60 грн. судових витрати ((10000+1211,20) х 9,71/100)

Outcome: partial