Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою в електронній формі через електронний кабінет до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24820 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.01.2025 року сторони уклали кредитний договір (оферти) № 26.01.2025-100000454. Згідно з умовами кредитного договору № 26.01.2025-100000454 від 26.01.2025 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 26/01/2025; сума кредиту: 8500 гривень; строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 30.08.2025 року; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 765 грн. Відповідно до договору від 26.01.2025 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором відповідач 26.01.2025 року отримав кредитні кошти в розмірі 8500 гривень. Отже, позивач констатує факт, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином та в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, а лише частково 20.02.2025 року здійснив оплату заборгованості у розмірі 3400 гривень, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 24820 гривень, що складається з: тіла кредиту - 8500 гривень, процентів - 10540 гривень, додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 1530 гривень, неустойки - 4250 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою суду від 28.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.4349), в якому просив позов задоволити частково, а саме стягнути з нього розмір тіла кредиту у сумі 8500 гривень, а в задоволенні інших позовних вимог відмовити. Із позовними вимогами відповідач не згідний, зважаючи на неспівмірний розрахунок суми кредитної заборгованості, який суперечить принципам добросовісності та розумності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків також зауважив, що встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки в сумі 10540 гривень є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Від позивача до суду поступила відповідь на відзив (а.с.54-75), в якому просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідь на відзив обгрунтована тим, що Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набув чинності 24.12.2023 року. Отже, денна процентна ставка у 1% є застосованою та законною, оскільки кредитний договір №26.01.2025-100000454 був укладений 26.01.2025 року. Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 3 400 гривень від 20.02.2025 року, при цьому під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Комісія пов`язана із наданням послуги, а саме за перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. З огляду на те, ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданим. Відповідач не був позбавлений права отримати кредит у відділенні ТОВ «Споживчий центр» (ТМ «ШвидкоГроші»), уникнувши додаткових витрат. Щодо нарахування неустойки, представник позивача зазначив, що кредитний договір з відповідачем був укладений 26.01.2025 року, тобто після набуття чинності змін до Закону України "Про споживче кредитування", а тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. Позивач явку представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.76), у відповіді на відзив вказав про розгляд справи за його відсутності (а.с. 58 зворот). Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судова повістка на 01.12.2025 року повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.39-42), судова повістка на 19.01.2026 року повернулася до суду без вручення адресату (а.с.77-78), відзив подав, заперечення на відповідь на відзив не подав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно зі ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження- не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Згідно з ч.ч.4, 5ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 19.01.2026 року, є дата складення повного судового рішення 23.01.2026 року. Враховуючи вищевказане, вивчивши матеріали даної справи, суд приходить до такого висновку. У ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, припис абз. 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, позивач відповідно дост.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Судом встановлено, що 26.01.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №26.01.2025-100000454 шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, направленим на номер телефону вказаного ним (а.с. 21-27). У п.2.2. умов пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) зазначено, що електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: 2.2.1. дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця, 2.2.2. заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем, 2.2.3. відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Вказані електронні документи долучені до матеріалів справи та підписано позичальником одноразовим ідентифікатором (а.с. 21-27). Згідно з умовами договору дата надання кредиту сума кредиту, строк кредиту, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування кредитом, графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною договору (п. 3.1). У заявці від 26.01.2025 року, яка є невід`ємною частиною кредитного договору №26.01.2025 -100000454 від 26.01.2025 року (а.с. 14-15), зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даними та наступними договорами:5375-41XX-XXXX-5593, а також вказано дату надання кредиту 26.01.2025 року, суму кредиту 8500 гривень, строк кредиту 217 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 30.08.2025 року (п.1 - п.4); Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п.6). Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п.7). Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 9% від суми Кредиту та дорівнює 765 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів (п.8). Також [PERSON] 26.01.2025 року підписано одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту в якому вказано умови кредитування, що відповідають умовам зазначеним у самому договорі кредиту (а.с.19-20). Із повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення від 22.10.2025 року вбачається, що 26.01.2025 року о 09.39 годин успішно перераховано суму 8500 гривень на карту [NUMBER] , призначення платежу: видача за договором №26.01.2025-100000454 (а.с.29). Крім того, відповідно до інформації отриманої з центрального вузла системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача позичальник [PERSON] [INFO] , адреса реєстрації: присілок Усті-1, н.п. Криворівня Івано-Франківської області, банк АТ «УніверсалБанк» (а.с.28 зворот). Із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №26.01.2025-100000454 року (а.с. 11 зворот) вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №26.01.2025-100000454 від 26.01.2025 року складає 24820 гривень, з яких 8 500 гривень заборгованість за тілом кредиту, 10540 гривень заборгованість за відсотками, 1530 гривень - заборгованість за додатковою комісією, 4250 гривень заборгованість за неустойкою, проценти нараховані по кредиту з 26.01.2025 року до 30.08.2025 року. Матеріали справи не містять доказів повного виконання відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів, позивачем зазначено про часткову оплату заборгованості відповідачем у сумі 3400 гривень 20.02.2025 року. Відповідач не оспорював факт укладення договору та отримання гроших коштів за кредитом, а лише не погоджувався з нарахованою сумою заборгованості. При цьому відповідачем не було надано суду власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення ним кредиту у повному розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості. Як вбачається з графіку платежів, зазначеного в п.14 заявки до вказаного кредитного договору (а.с. 24 зворот) розмір процентів становить 13175 гривень ((2635*3)+(1317,5*4)). Вказана сума не перевищує максимальний розмір денної процентної ставки за період з 26.01.2025 року по 30.08.2025 року, що становить 1%, встановлений у п. Законі України «Про споживче кредитування». Також у п. 15 заявки до вказаного кредитного договору зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 23 970 гривень, загальні витрати за споживчим кредитом - 15470 гривень, які включають 13175 гривень - платежі з процентів та 2295 гривень - платежі з комісії. Щодо нарахування комісії суд зазначає, що у п. 9 умов договору вказано, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі "Комісія за обслуговування", "Комісія") 765 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) та від 13 липня 2022 року у справі 363/1834/17 (провадження №14-53цс21). Комісійна винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме - за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним, суперечить моральним засадам суспільства, а тому є незаконним в силу вимог ч.5 ст.11, ч.1,2,5,7ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №730/1100/15-ц, від 27 листопада 2019 року по справі №522/18855/16, від 19 лютого 2020 року по справі №756/8840/17-ц, які з огляду на вимоги ч.4ст.263 ЦПК Українипідлягають врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. За таких обставин, суд дійшов висновку, що встановлення плати (сплати за обслуговування кредиту) за надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу, як часто проводились консультаційні та інформаційні послуги з клієнтом, чи проводились вони за вимогою клієнта частіше одного разу на місяць. Тому не підлягає стягненню сума заборгованості за додатковою комісією у сумі 1530 гривень. Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 4250 гривень неустойки, з приводу чого слід зазначити, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , тобто станом на 26.01.2025 року, так і на час ухвалення цього рішення, та мають вищу юридичну силу за положення законів наведених позивачем у відповіді на відзив,в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час. Таким чином, позичальників за кредитними договорами від сплати неустойки (штрафу, пені), які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану звільнено, внаслідок чого нарахована в період дії воєнного стану неустойка в розмірі 4250 гривень за кредитним договором №26.01.2025-100000454 від 26.01.2025 року стягненню не підлягає. Зважаючи на наведене, позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача за кредитним договором №26.01.2025-100000454 від 26.01.2025 року заборгованість за тілом кредиту у сумі 8500 гривень, заборгованість за відсотками у сумі 9775 гривень, яка розрахована із врахуванням добровільно сплаченої відповідачем заборгованості 20.02.2025 року у розмірі 3400 гривень (13175-3400), що в загальному розмірі становить 18275 гривень. У задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. У ст. 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. У зв`язку зі частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 1783,62 гривень (18275 *2422,40/24820). На підставі викладеного,

Outcome: approved