Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

28.05.2025 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором №7372029 від 14.12.2023 року, яка виникла станом на 30.09.2024 року, в розмірі 89350,00 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та по сплаті правничої допомоги в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 14.12.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №7372029, відповідно до якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 25000,00 грн., строк позики 351 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,2 % в день, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] . Договір підписано електронним підписом позичальника. Відповідач належним чином умови договору не виконував, в наслідок чого виникла заборгованість. 30.09.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу №30.09/24-Ф від 30.09.2024 року, відповідно до умов якого останній набув право грошової вимоги до боржників, в тому числі за Договором №7372029 від 14.12.2023 року. 02.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано з АТ КБ «Приватбанк» докази. 24.11.2025 року, на виконання ухвали суду від 02.10.2025 року, АТ КБ «Приватбанк» надано інформацію, відповідно до якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , фінансовий номер [NUMBER] , додано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 14.12.2023 по 19.12.2023 рік. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника Позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 14.12.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №7372029, який підписано електронним підписом позичальника. Відповідно п.1.3 Договору сума кредиту 25000,00 грн.; відповідно п. 1.4 Договору строк кредиту 351 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 27 днів; відповідно п. 1.5.1 Договору стандартна процентна ставка становить 2,20 % в день та застосовується у межах строку кредиту; відповідно п. 1.5.2 Договору знижена процентна ставка 0,99 % в день; відповідно п. 1.7.1 Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 54518,79 % річних; відповідно п. 1.7.2 Договору за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 21145,37 % річних; відповідно п. 1.8 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 218050,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 209882,50 грн. (а.с.6-13). Також [PERSON] ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту та Правилами надання коштів у позику (а.с.15-17, 27-37). Відповідно довідки ТОВ «ПЕЙТЕК Україна», відповідачу [PERSON] 14.12.2023 року о 18:17 годин було перераховано 25000,00 грн. на картку № [NUMBER] (а.с.18-19). Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту « [NUMBER] , та згідно виписки по рахунках за період з 14.12.2023 по 19.12.2023 , на рахунок Відповідача 14.12.2023 року зараховано 25000,00 грн. Відповідно розрахунку заборгованості за Договором №7372029 від 14.12.2023 року, [PERSON] має заборгованість у розмірі 89350,00 грн., з яких: 25000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 64350,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 20-26), що підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 14.12.2023 по 19.12.2023 рік. 30.09.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу №30.09/24-Ф від 30.09.2024 року, відповідно до умов якого останній набув право грошової вимоги до боржників, в тому числі за Договором №7372029 від 14.12.2023 року (а.с. 33-48). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №30.09/24-Ф від 30.09.2024 року ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до Відповідача за Договором №7372029 від 14.12.2023 року у розмірі 89350,00 грн., з яких: 25000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 64350,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.55). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст. 526 ЦК України- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ч.1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України- порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] не погасив наявну заборгованість за вказаним кредитним договором; не оспорював в судовому порядку дійсність зазначеного договору; не спростував заявлені проти нього позовні вимоги; не оспорював розрахунок заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за Договором №7372029 від 14.12.2023 року у розмірі 89350,00 грн. Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає про наступне. Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На виконання вказаних вимогзакону Позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №02/08/2024 року, укладеного з адвокатом Руденко К.В.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; акт приймання-передачі наданих послуг № 45 до Договору №02/08/2024; витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №45 до Договору №02/08/2024, відповідно до яких адвокатом Руденко К.В. надано ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» наступну правову допомогу: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором №7372029 про надання споживчого кредиту від 14.12.2023 року та клопотання про витребування доказів у розмірі 10000 грн. (а.с.56-60). Суд, розподіляючи витрати, понесені Позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з Відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин суд вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 10000,00 грн.(підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором №7372029 про надання споживчого кредиту від 14.12.2023 року та клопотання про витребування доказів), є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для Відповідача, що суперечить принципу розумної необхідності судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 4000 грн. співмірним розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з Відповідача на користь позивача. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягнення витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved