Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

19.06.2025, Акціонерне товариство «Сенс Банк», представником якого є адвокат, Лойфер Антон Едуардович, звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач мотивував позовні вимоги тим, що 12.08.2022, загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. 12.11.2021, [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернулася до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (який було розміщено на сайті Банку: www.alfabank.ua). Банк прийняв пропозицію відповідачки. Позичальниця також підписала довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «8393», направленого їй 12.11.2021 на номер мобільного телефону: [NUMBER] (довідка про ідентифікацією додається). Електронним цифровим підписом у вигляді одноразового ідентифікатора позичальниця підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування, а також всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб позичальника та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для позичальника, в тому числі, в разі невиконання зобов`язань за таким договором. Таким чином, 12.11.2021 між банком та відповідачкою, з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту - «Cameleon», мета кредиту -для особистих потреб; опис послуги - надання Банком послуг з обслуговування кредитної картки, а також надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії, протягом строку дії якої після повернення наданого кредиту або його частини, Банк здійснює подальше кредитування у межах її ліміту шляхом надання траншів. Для можливості встановлення відновлювальної кредитної лінії та надання кредиту, Банк на підставі поданих позичальницею документів та цієї Угоди відкриває поточний рахунок, операції за яким можуть здійснювались з використанням електронних платіжних засобів. Такий рахунок, окрім наведеного, призначено для зберігання грошей і здійснення розрахунково касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов Договору та вимог законодавства України; ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредиту) - 200000 гривень; сума встановленої кредитної лінії - 30000 гривень; процентна ставка - для торгових операцій у розмірі 0,01% та/ або операцій зняття готівки у розмірі 37%; тип процентної ставки - фіксована; тип картки - VISA Platinum; порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 10% від суми заборгованості, мінімум 50 гривень. Зазначає, що позивач взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, випустивши кредитну картку та надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти. Відповідачка кредитну картку активувала та активно користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку. Стверджує, що відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 54064,66 гривень, з яких: 32876,11 гривень - прострочене тіло кредиту, 21188,55 гривень - відсотки за користування кредитом. Банк вживав заходів досудового врегулювання спору - направив позичальниці вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості. Відповіді на зазначену вимогу не надходило, порушення умов Угоди позичальницею не усунуті. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за у розмірі 54064,66 гривень та судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 24.06.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. Відповідачка, [PERSON] , була належним чином повідомленою про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 24.06.2025, оскільки копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, направлялися за місцем реєстрації відповідачки. 23.07.2025, [PERSON] , подала через канцелярію суду клопотання про перенесення судового засідання призначеного на 24.07.2025, для можливості реалізаціїї права на захист у зв`язку з залученням представника. Водночас, поштові конверти були повернуті до суду з відміткою уповноваженої особи Укрпошти від 15.07.2025, 13.08.2025, 22.10.2025, "адресат відсутній за вказаною адресою", також відповідно до роздруківки трекінгу відправлень Укрпошти від 29.08.2025, 25.10.2025, вбачається, що повернення відправнику вручено за довіреністю (адресат відсутній за вказаною адресою). Поряд з цим, 19.11.2025, представник відповідачки [PERSON] , адвокат Калінін С.К., через систему "Електронний суд" надіслав відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного. Розглянувши позовну заяву АТ «СЕНС БАНК» про стягнення заборгованості та додані до неї матеріали, відповідачка заперечує проти задоволення вимог позивача, що викладені ним в позовній заяві, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Відповідачка, звертає увагу суду на те, що до позовної заяви не додано ані примірного графіку та розрахунку сукупної вартості, ані Тарифів, які є невід`ємною частиною договору. Очевидно, що для з`ясування обставин, що мають значення у справі, необхідним є дослідження Додатку №4 до Договору та Договір, діюча редакція якого, станом на дату виникнення спірних правовідносин, розміщена на офіційному сайті банку АТ «Альфа-Банк». Такі документи у справі відсутні, а надані позивачем докази не є достатніми. За твердженням представника позивача кредитний договір укладено в електронній формі шляхом підписання його одноразовим цифровим ідентифікатором. Зазначає, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Матеріали справи не містять копії Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії за підписом відповідачки [PERSON] , що свідчить про відсутність волевиявлення відповідачки на укладення спірного кредитного договору № 631896471, отже і сам кредитний договір, не є укладеним в силу ст.ст.639, 1055 ЦК України. Тобто, позивачем не надано угоди, укладеної та підписаної усіма сторонами договору, з тими конкретними істотними умовами щодо розміру кредиту, строку дії договору, встановлених відсотків за користування кредитом, комісій, овердрафту та іншого. Вважає, що надана позивачем копія Довідки про ідентифікацію, також не підтверджує підписання відповідачкою договору, оскільки довідка не містить дати її складання, інформації про особу, яка її склала та підписала. Належних, допустимих та достатніх доказів у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин матеріали справи не містять. Що стосується наданого позивачем Паспорту споживчого кредиту від 12 листопада 2021 року відповідачка зазначає таке. В Паспорті споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо, а вказана інформація зберігає чинність та є актуальною до 12.12.2021. За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідачки договірних відсотків не ґрунтуються на відповідному письмовому правочині. Відповідачка вважає, що доданий банком до позову документ, під назвою «розрахунок заборгованості за кредитом» не є належним доказом на підтвердження підстав позову щодо наявності кредитної заборгованості, оскільки він містить у собі лише цифрові позначення без фактичного зазначення (проведення певних математичних дій), яким чином ці цифрові позначення встановлено. Фактично розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом, а є відображенням односторонніх арифметичних обчислень позивача і не є підставою для встановлення певних фактів та обставин, що мають значення для справи. Крім того, за змістом розрахунку заборгованості позивача, відповідачці нараховувалася і комісія за розрахунково-касове обслуговування та здійснювалося списання коштів у рахунок погашення цієї комісії. Приймаючи до уваги все вищевикладене, відповідачка вважає, що в позові слід відмовити через необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Відповідач у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу (правову) допомоги в розмірі 12000 гривень, на виконання умов п.2 Додатку №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/25 від 09.11.2025 укладеного між [PERSON] та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери». 20.11.2025, представник АТ "Сенс Банк", Лойфер А.Е., надіслав через систему "Електронний суд" відповідь на відзив, в якій викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Зауважує, що відзив на позовну заяву відповідачкою подано до суду поза межами встановленого строку, протягом якого можуть бути подані відзиви, а саме 19.11.2025, тобто більше аніж 4 місяці після винесення ухвали про відкриття провадження у справі. Строк на подання відзиву (15-денний строк з дня вручення відповідачу ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 24.06.2025р. у справі №305/2029/25) - це процесуальний строк, встановлений судом. Таким чином, цей строк не може бути поновлений судом, так як поновлюються судом лише строки, які встановлені законом. Відповідачка мала право до закінчення 15-денного строку з дня вручення ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 24.06.2025 у справі №305/2029/25 подати до суду заяву про продовження процесуального строку. Відповідно, встановлений судом процесуальний строк міг бути продовженим судом. Вважає, що поведінка відповідачки не є добросовісною, так як не відповідає її попереднім заявам та поведінці. Так, відповідачка 12.11.2021 запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між нею та Банком, систематично протягом тривалого часу користувалася кредитними коштами - здійснювала оплату товарів та послуг, отримувала готівкові кошти шляхом їх зняття через банкомат, здійснювала переказ з картки на картку тощо, а зараз просить відмовити у задоволенні позову обгрунтовуючи свою позицію тим, що позивач не надав доказів укладення між сторонами договору. 12 листопада 2021, АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію [PERSON] на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 12.11.2021 на аналогічних умовах кредитування, що підтверджується Акцептом пропозиції на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Крім того, з аналогічними умовами кредитування [PERSON] ознайомилася в Паспорті споживчого кредиту. Договірні відносини були укладені шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти Відповідача) і прийняття цієї пропозиції (акцепту Банку) другою стороною і є зазначеною «Угодою про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії». В Акцепті зазначено детальні умови кредитування, які були погоджені сторонами (Відповідачем та Банком). Окрім того, сторони узгодили (п.5.11 Угоди), що всі відносини між Позичальником та Банком, що не врегульовані Угодою, права та обов`язки сторін, порядок зміни і припинення дії Угоди, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Угоди регулюються Договором (Договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк»), діюча редакція якого розміщена на сайті Банку: www.alfabank.ua. Публічна пропозиція АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в редакції станом на 12.11.2021, розміщена за посиланням (https://sensebank.ua/storage/files/publichnoe-predlozhenie na-oformlenie-dbo-fl-z-01102021.pdf) та є публічно доступною. Відповідно до Довідки про ідентифікацію, [PERSON] , підписала Угоду аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. Текст повідомлення для проведення ідентифікації «Shanovniy Kliente! Kod pidtverdzennia zgody na oformlennia kartky 8393»; дата відправки позичальнику 12.11.2021; Номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор 380979001618. Таким чином, між сторонами, шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, в електронній формі укладено кредитний договір - Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Банком було надано доступ до кредитних коштів відповідачці, що підтверджується Випискою по рахунку з кредитною карткою за період з 11.08.2021 по 02.06.2025. У зазначеній виписці відображено активні операції відповідача по картці Visa Platinum TETIANA [NUMBER] з використанням кредитних коштів. Систематичне використання кредитних коштів від дати укладення договору безперечно свідчить про те, що відповідачка була повністю обізнана з умовами кредитування, активувала кредитну картку та свідомо користувалася наданими банком кредитними коштами, проте неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання. Сума нарахувань є прямим наслідком порушення відповідачкою кредитних зобов`язань, а вимоги про стягнення заборгованості - обґрунтовані відповідними умовами Угоди та Договору. З долучених до позовної заяви доказів вбачається, що відповідачка свої зобов`язання, передбачені кредитним договором, а саме обов`язок з повернення кредиту та сплати процентів у строки та в розмірах, передбачених Угодою та Договором, виконала неналежним чином, у зв`язку з чим має перед кредитором у зобов`язанні прострочену заборгованість. Проте, Відповідачка здійснювала часткове погашення за кредитним договором, що підтверджується випискою по рахунку, а інформація про погашення відображена в Розрахунку заборгованості. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором. Позивачем наданий детальний розрахунок заборгованості згідно з угодою. Розрахунок базується на положеннях укладеного Договору та Угоди. Сума нарахувань є прямим наслідком порушення відповідачкою кредитних зобов`язань, а вимоги про стягнення заборгованості - обґрунтовані відповідними умовами договору. Позивачем також долучено до матеріалів справи виписку про рух коштів по рахунку, яка відповідає всім обов`язковим вимогам законодавства. Щодо витрат Відповідача на професійну правничу (правову) допомогу. Що стосується вимоги представника відповідачки про стягнення понесених витрат за професійну правничу допомогу у сумі 12000 гривень, то у цій частині необхідно відмовити у зв`язку із тим, що представником не надано суду доказів на підтвердження понесених витрат, а також із врахуванням вимог п.1 ч.8 ст.141 ЦПК України. Заявлений у відзиві на позов розмір витрат на правову допомогу є завищеним і не відповідає вчиненим діям, оскільки представником був підготовлений і поданий лише відзив на позовну заяву, баз надання та вчинення будь-яких інших документів/дій. Отже, підсумовуючи вищенаведене, вважаємо що доводи, викладені у відзиві, є необґрунтованими, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, суперечать матеріалам справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, відзив сторони відповідачки, та відповідь на відзив представника позивача, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом належними доказами встановлено, що 12 листопада 2021, [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa bank» звернулась до АТ «Альфа-Банк» з пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, в якій запропонувала укласти Угоду про обслуговування кредитної картки на наступних умовах: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту - «Cameleon», мета кредиту - для особистих потреб; ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредиту) - 200000 гривень; сума встановленої кредитної лінії - 30000 гривень; процентна ставка - для торгових операціи у розмірі 0,01% та/або операціи зняття готівки у розмірі 37%; тип процентної ставки фіксована; тип картки - VISA Platinum строком дії 5 (п`ять) років; порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 10% від суми заборгованості, мінімум 50 гривень. 12 листопада 2021 року, АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію [PERSON] , на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 12.11.2021 на аналогічних умовах кредитування, що підтверджується Акцептом пропозиції на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Сторони також узгодили, що всі відносини між [PERSON] та Банком, що не врегульовані Угодою, регулюються Договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку: www.alfabank.ua (архівна версія Договору, яка була чинною на дату укладення сторонами Угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною. Крім того, з аналогічними умовами кредитування [PERSON] ознайомилася в Паспорті споживчого кредиту. Договірні відносини були укладені шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти Відповідача) і прийняття цієї пропозиції (акцепту Банку) другою стороною і є зазначеною «Угодою про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії». Відповідно до Довідки про ідентифікацію, [PERSON] , підписала Угоду аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «8393», направленого їй 12.11.2021, на номер телефону [NUMBER] . Електронним цифровим підписом у вигляді одноразового ідентифікатора [PERSON] , підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування, а також всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб позичальника та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для позичальника, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що закріплено положеннями ст.205, ст.207 Цивільного кодексу України. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Кредитний договір, укладений в електронній формі через інформаційно телекомунікаційну систему кредитодавця з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є дійсним та рівнозначним договору в письмовій формі. Для підтвердження укладення такого договору достатньо доказів проходження позичальником процедури ідентифікації (надання паспортних даних, ІПН, телефону) та підписання договору шляхом введення одноразового ідентифікатора (постанова Верховного Суду від 31.01.2024 року у справі №671/1832/20, провадження №61-232св23). Матеріали справи не містять, заперечуючи проти позову стороною відповідачки не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 у справі №127/33824/19 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Позичальниця погодилася з тим, що Банк надає їй картку в неактивному стані і погоджується самостійно активувати картку. Активація Картки відбувається автоматично після: здійснення Клієнтом [позичальником] першої транзакції з обов`язковим введенням ПІН-коду в POS-терміналі або банкоматі Банку, або будь-якого іншого банку України чи світу; або самостійно через Інтернет-сервіс «My Alfabank»; або після успішного встановлення ПІН-коду за допомогою системи IVR. Клієнт [позичальником] розуміє та погоджується з тим, що не зможе здійснювати операції із застосуванням Картки, до моменту Активації Картки (п. 3.4.21. Договору). Судом встановлено, що Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, випустивши кредитну картку та надавши [PERSON] , у розпорядження кредитні кошти. Відповідачка кредитну картку активувала та активно користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку. У зазначеній виписці відображено активні операції відповідачки по картці Visa Platinum TETIANA [NUMBER] з використанням кредитних коштів, зокрема: - 23.11.21 17:22 25.11.21 120863 Покупка 296230 [5499], MarketDumen(S1ZK0179), Rahovo, UKR UAH -1521,80 UAH -1521,80; - 23.11.21 17:31 25.11.21 235304 Покупка 691810 [5912], PODOROGhNIK APTEKA 244(S1MK0BGB), Rahovo, UKR UAH -270,00 UAH -270,00; - 07.12.21 17:53 09.12.21 007596 Покупка 257170 [5411], SHOP ATB PR462(F0110127), SOLOTBYNO, UKR UAH -357,60 UAH -357,60; - 07.12.21 18:02 09.12.21 049129 Покупка 707610 [5411], SHOP ATB PR462(F0110129), SOLOTBYNO, UKR UAH -75,80 UAH -75,80; - 24.12.21 09:22 28.12.21 016132 Покупка 999910 [5541], AZS N 70(F0104742), VELYKYY BYCHK, UKR UAH -1513,30 UAH -1513,30; - 26.12.21 16:42 28.12.21 738118 Покупка 246630 [5200], KOPIYOChKA(S1MK0BC4), Rahovo, UKR UAH -796,38 UAH -796,38; - 10.01.22 01:14 10.01.22 Зарахування переказу з картки на картку 867400 [4829], MAKSAKOVA TETIANA(MONO011), Visa Direct, UA UAH 900,00 UAH 900,00; - 10.01.22 11:13 12.01.22 104910 Покупка 447990 [5411], PR462(S1ZK01PD), Solotvino, UKR UAH -27,80 UAH -27,80. Таким чином, систематичне використання кредитних коштів від дати укладення договору безперечно свідчить про те, що відповідачка була повністю обізнана з умовами кредитування, активувала кредитну картку та свідомо користувалася наданими банком кредитними коштами. Судом встановлено, що [PERSON] , взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у зв`язку з зазначеними порушеннями у [PERSON] станом на 10.04.2025, заборгованість за кредитним договором склала 54064,66 гривень, з яких: 32876,11 гривень - прострочене тіло кредиту, 21188,55 гривень - відсотки за користування кредитом. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У силу ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту ст.ст. 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до ст.ст.549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наданими позивачем доказами, а саме: паспортом споживчого кредиту; акцептом на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії; розрахунком заборгованості; випискою по рахунку; довідкою про ідентифікацію. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини за укладеним договором, відповідачкою грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ "Сенс Банк" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі за вищенаведеними підставами. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. При цьому, всупереч вимогам ст.12 , 81 ЦПК України сторона відповідачки станом на поточну дату, розмір заборгованості за Кредитним договором не спростувала, свого контррозрахунку заборгованості суду не надала, доказів належного виконання зобов`язань за угодою не надав. У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження №61-11750св22) зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.11.2025 16 заборгованості, яка підлягає стягненню. Суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки відповідачка не надала суду доказів повернення позивачу АТ «Сенс Банк» отриманої у позику за вказаним договором суми позики у розмірі 54064,66 гривень у зв`язку з чим вимога позивача АТ «Сенс Банк» про стягнення заборгованості у розмірі 54064,66 гривень є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості у сумі 54064,66 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідачки необхідно стягнути в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, з-поміжіншого належать витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 133 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копії договору № 1006 про надання послуг від 28.01.2025 . Згідно з п.3.1. Договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025 за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду - 375 грн.; за отримання рішення суду - 225 грн.; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85%. Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи за цією позовною заявою, становлять 4844,08 гривень (із розрахунку: 375,00 грн. + 225,00 грн. + 54064,66 грн. х 7,85 %). Витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18, від 14.09.2022 у справі № 295/190/20 та інших. Водночас процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката (ч.6 ст.137 ЦПК України). При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). За висновками Об`єднаної Палати Верховного Суду усправі №922/445/19 (постанова від 03.10.2018) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; У справі №755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020) Велика Палата Верховного Суду також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. Відповідачка жодних заперечень щодо заяви про відшкодування судових витрат та доказів неспівмірності заявлених позивачем витрат на правову допомогу або завищення їх розміру суду не надала. Таким чином, підстави для зменшення зазначених витрат з мотивів їх неспівмірності відсутні. У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідачки, будь-яких судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу надану відповідачці. На підставі викладеного,

Outcome: approved