Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, що виникла за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 жовтня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 8364274. Укладення договору відбулося в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Для отримання кредиту Позичальник здійснив реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора, створив особистий кабінет та заповнив електронну заявку на отримання кредитних коштів. Первісний кредитор, у свою чергу, надав Позичальнику оферту щодо укладення Кредитного договору шляхом розміщення повного тексту договору в особистому кабінеті на офіційному вебсайті. Під час подання заявки було проведено ідентифікацію та верифікацію особи Позичальника з використанням системи BankID Національного банку України, що унеможливлює вчинення дій третіми особами. Таким чином, особу, яка здійснювала всі дії в інформаційній системі, встановлено як [PERSON] . 08 жовтня 2024 року о 08:46:52 Позичальник ознайомився з умовами кредитної оферти та прийняв її шляхом натискання відповідної кнопки в інформаційно-телекомунікаційній системі. Після цього на номер мобільного телефону Позичальника [NUMBER] було надіслано одноразовий ідентифікатор С3153, який Позичальник ввів у системі, чим підтвердив свою волю на укладення договору та фактично акцептував пропозицію. Внаслідок цього Кредитний договір № 8364274 вважається укладеним та таким, що набрав чинності. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши Позичальнику грошові кошти в сумі 10 000,00 грн на банківську картку № [NUMBER] , реквізити якої були зазначені Позичальником під час оформлення заявки. Водночас Позичальник порушив умови Кредитного договору, оскільки не виконував зобов`язання щодо своєчасного та повного погашення кредиту та процентів за користування ним, здійснюючи платежі з простроченням або не здійснюючи їх взагалі. Такі дії призвели до утворення простроченої заборгованості. 26 червня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-15/25, відповідно до умов якого до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшли права вимоги за Кредитним договором № 8364274. Таким чином, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах. Станом на дату подання позовної заяви загальний розмір заборгованості Позичальника за Кредитним договором становить 26 796,64 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9 998,00 грн; заборгованість за відсотками - 11 798,64 грн; неустойка - 5 000,00 грн. З огляду на викладене, позивач просить суд прийняти позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 8364274 від 08.10.2024 року у розмірі 26 796,64 грн, оскільки відповідачка в добровільному порядку свої зобов`язання не виконує. У судове засідання представник позивача не з`явилася, просила розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте у засідання не з`явилася, причин неявки суду не надала, відзив на позовну заяву не подавала. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи, а тому можливе ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до статті 280 ЦПК України. Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2026 року призначено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне. 08 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - Первісний кредитор) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 8364274. Вказаний договір укладено в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується копією кредитного договору (а.с.11-29). З матеріалів справи встановлено, що з метою отримання кредиту Позичальник зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) Первісного кредитора та заповнив електронну заявку на отримання кредитних коштів. Після цього Первісний кредитор надав Позичальнику оферту щодо укладення кредитного договору шляхом розміщення повного тексту договору та правил надання коштів у кредит у особистому кабінеті на офіційному вебсайті товариства, що підтверджується копією правил надання коштів у кредит ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (додаток № 3). Під час оформлення електронної заявки здійснено ідентифікацію та верифікацію особи Позичальника із використанням системи BankID Національного банку України (додатки № 2, № 5). Встановлено, що особа, яка вчиняла дії в ІТС, однозначно встановлена як [PERSON] . 08 жовтня 2024 року о 08:46:52 Позичальниця ознайомилася з умовами оферти та прийняла її шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС. Після цього на її мобільний телефон [NUMBER] було надіслано одноразовий ідентифікатор С3153, який вона ввела у систему, що підтверджує її акцепт пропозиції та укладення Кредитного договору № 8364274. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши грошові кошти в сумі 10 000,00 грн на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується платіжними документами та виписками банку (додатки № 4, № 5). Разом з тим, Позичальник свої зобов`язання за Кредитним договором не виконував у повному обсязі, здійснюючи періодичні платежі з простроченням або не сплачуючи їх взагалі, що спричинило утворення простроченої заборгованості. Надані позивачем докази часткового погашення боргу свідчать про визнання Позичальником наявності заборгованості, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо переривання перебігу строку позовної давності та визнання зобов`язання боржником (додаток № 4). 26 червня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 01.02-15/25, відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором № 8364274 були передані ТОВ «СВЕА ФІНАНС», що підтверджується договором факторингу, реєстром прав вимоги та іншими письмовими доказами (додатки № 6, № 7, № 8, № 9). Отже, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах. Станом на дату складання позовної заяви загальний розмір заборгованості Позичальника за Кредитним договором № 8364274 становив 26 796,64 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 9 998,00 грн; заборгованість за відсотками - 11 798,64 грн; неустойка - 5 000,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та відповідними додатками (додатки № 4, № 9). Таким чином, оцінюючи надані докази в їх сукупності та взаємному зв`язку, суд доходить висновку, що всі обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, є належним чином підтвердженими матеріалами справи. [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження суду не надала. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх повного задоволення. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути здійснена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або в інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила таку пропозицію, підписаного у порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення електронної форми заяви про прийняття пропозиції, що підписується у встановленому законом порядку; або вчинення дій, які відповідно до роз`яснень в інформаційній системі визнаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису, у тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором, або аналога власноручного підпису за письмовою згодою сторін. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема сплатити грошові кошти, а кредитор має право вимагати виконання такого обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 525-527 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За змістом статті 1046 ЦК України, за договором позики позикодавець передає позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму коштів; договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати кредит, а позичальник - повернути його та сплатити проценти. Згідно зі статтями 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту у строки та порядку, визначені договором, а у разі прострочення чергового платежу кредитор має право вимагати дострокового повернення всієї заборгованості та належних процентів. Відповідно до статей 526, 530, 599, 610, 625 ЦК України, зобов`язання підлягає виконанню у встановлений строк, припиняється належним виконанням, а його невиконання або неналежне виконання є порушенням, за яке боржник не звільняється від відповідальності. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що невиконання [PERSON] обов`язку щодо своєчасного та повного виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, унаслідок чого утворилася заборгованість, є порушенням умов договору та вимог цивільного законодавства. Загальний розмір заборгованості за договором становить 26 796,64 грн, у тому числі: 9 998,00 грн - сума основного боргу, 11 798,64 грн - нараховані відсотки, 5 000,00 грн - неустойка. Отже, [PERSON] належним чином не виконувала умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у загальному розмірі 26 796,64 грн, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі, а також для стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем. Зокрема, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути оплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 1046-1049, 1050-1054 ЦК України та

Outcome: approved