Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

02.12.2025 Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 25.04.2008 та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі анкети-заяви відповідачці відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 34000 грн. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 14.11.2025 має заборгованість перед позивачем в сумі 36212,74 грн., з яких: 29313,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6899,64 грн. заборгованість за процентами. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь вищевказану заборгованість та судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2008 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, що підтверджується заявою від 06.05.2008, заявою про приєднання до Умов та правил надання послуг від 30.06.2021, копією паспорта відповідачки (а.с. 50-61, 78-80). Відповідачці 25.04.2008 було встановлено кредитний ліміт в сумі 2300 грн., який 24.11.2023 збільшено до 34000 грн., видано кредитні картки «Універсальна», остання з терміном дії до 10/27, що підтверджується довідками від 17.11.2025, виданими АТ КБ «Приватбанк»(а.с. 48-49). З виписки по рахункам вбачається, що відповідачка користувалася виданими йому кредитними картками, частково вносила кошти на погашення заборгованості (а.с. 39-47). Відповідачка не виконувала вчасно та у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором від 25.04.2008, внаслідок чого станом на 14.11.2025 утворилась заборгованість в сумі 36212,74 грн., з яких: 29313,10 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6899,64 грн. заборгованість за простроченими процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 20-38). Між сторонами склалися цивільні правовідносини, урегульовані ст.ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, у відповідності до вимог яких за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи встановлені обставини справи, визнання відповідачкою позову та відсутність у суду сумнівів щодо добровільності її позиції, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 25.04.2008 в сумі 3621274 грн Щодо розподілу судових витрат Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду, в сумі 2684 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка до початку розгляду справи по суті позов визнала, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн., і повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved