Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

07.11.2025 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] та « [PERSON] », [PERSON] », [PERSON] », « [PERSON] », - одна і та сама особа, яка записана: в Свідоцтві про смерть серія [NUMBER] та посвідці на постійне проживання як « [PERSON] », в Свідоцтві про народження дочки [PERSON] серія [NUMBER] від 16.05.1959 як мати « [PERSON] », а у Свідоцтві про народження серія [NUMBER] від 09.02.1952 як « [PERSON] », в Свідоцтві про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 17.02.2004 на будинок [ADDRESS] , у Державному акті на право приватної власності на землю серія ЛВ №0967 від 02.10.1997 як « [PERSON] », та є матір`ю [PERSON] , [INFO] ; визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили; встановити факт, що правовстановлюючий документСвідоцтво про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 17.02.2004 на житловий будинок [ADDRESS] , видане на ім`я власника « [PERSON] », дійсно належне [PERSON] , яка померла [INFO] і була матір`ю [PERSON] , [INFO] ; встановити факт, що правовстановлюючий документ Державний акт на право приватної власності на землю серія ЛВ №0967 від 02.10.1997 про право приватної власності на земельну ділянку, виданий на ім`я « [PERSON] », дійсно належний [PERSON] , яка померла [INFO] і була матір`ю [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона, [PERSON] , народилася [INFO] в селі Боневичі Добромильського району Дрогобицької області. Згідно свідоцтва про народження її батьками були: [PERSON] батько, [PERSON] мати. 25.02.1978 був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , де після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно Свідоцтва про народження її мама « [PERSON] » народилася [INFO] . Мама перебувала у шлюбі із [PERSON] з 17 лютого 1958 року, про що свідчить відповідна відмітка на її Свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 09.02.1952. Цей шлюб було розірвано 01.04.1976, і після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . Батько позивачки [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Мати позивачки [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Після смерті мами залилося відповідне спадкове майно. Позивачка, маючи намір прийняти спадщину, 03.11.2025 звернулася до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Мельничок С.Є., для того, щоб подати заяву про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мами [PERSON] . Проте, у зв`язку із тим, що вона пропустила встановлений статтею 1270 ЦК України термін для прийняття спадщини, нотаріусом листом від 03.11.2025 №160/01-16 їй було відмовлено у прийнятті такої заяви і запропоновано звернутися до суду для продовження терміну для прийняття спадщини. Окрім цього, приватний нотаріус 03.11.2025 винесла також постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 17.02.2004 виконкомом Новоміської сільської ради, на будинок [ADDRESS] , не може бути прийнято нею в якості правовстановлюючих документів, оскільки в них вказано ім`я власника [PERSON] , а у Свідоцтві про смерть серія [NUMBER] від 01.05.2025, виданого Добромильською міською радою, вказано прізвище померлої [PERSON] , і у свідоцтві про народження серія [NUMBER] , виданого 09.02.1952 вказано прізвище [PERSON] . У зв`язку з тим що мають місце вищезгадані розбіжності в написанні ПІБ померлої особи у правовстановлюючих документах і свідоцтві про смерть, тому приватним нотаріусом рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичних фактів факту родинних відносин та факту належності особі правовстановлюючих документів. Позивачка є спадкоємцем по закону після смерті мами [PERSON] і має намір прийняти спадщину, спору щодо спадкового майна немає. Строк для прийняття спадщини був пропущений з поважної причини через життєві обставини. Позивачка постійно має проблеми із здоров`ям і перебувала на лікуванні з 22.10.2025 по 31.10.2025. Данні юридичні факти та додатковий строк для прийняття спадщини необхідно встановити для захисту майнових прав позивачки на спадкове майно. Ухвалою судді від 11.11.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, проте від представника позивачки адвоката Пецковича В.Д. до суду поступила заява, в якій він просить суд розглянути справу у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте до суду поступила заява, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, заперечень проти позову немає. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання, з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в селі Боневичі Добромильського району Дрогобицької області, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Новоміською сільською радою 16 травня 1959 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №38. Згідно свідоцтва про народження батьками вказані: [PERSON] батько, [PERSON] мати. 25 лютого 1978 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , де після укладення шлюбу ї присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Новоміською сільською радою 25.02.1978, про що зроблено відповідний актовий запис за №4. Згідно Свідоцтва про народження мама позивачки « [PERSON] » народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] виданим повторно 09 лютого 1952 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №15. Мама перебувала у шлюбі із [PERSON] з 17 лютого 1958 року, про що свідчить відповідна відмітка на її Свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 09.02.1952. Шлюб було розірвано 01.04.1976, про що свідчить друковане свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 01.04.1976, місце реєстрації Б/ЗАГС, м.Воркута, Комі АССР. І після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . Батько позивачки [PERSON] , [INFO] , помер у червні 1982 року. Мама позивачки [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 86 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Добромильською міською радою Самбірського району Львівської області 01 травня 2025 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №119. Згідно Довідки (по формі спадкування) від 31.10.2025 №256, яка видана старостинським округом №3 Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області про те, що [PERSON] , [INFO] , постійно до дня смерті [INFO] проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проживала і була зареєстрована одна. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 17.02.2004, яке видане Новоміською сільською радою Старосамбірського району Львівської області, тип об`єкта: будинок, адреса об`єкта: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , опис об`єкта: загальна площа 74,9 кв.м., житлова площа 40,0 кв.м.. Це підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який виданий Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі Свідоцтва про право власності серія [NUMBER] від 17.02.2004, номер витягу: 2926008 від 25.02.2004. 23 жовтня 2003 року був виготовлений Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації Технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] , інвентарний номер 146, на ім`я власника будинку [PERSON] . Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №0916 від 02.10.1997 [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,2433 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території с. Боневичі. Земля передана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Державний акт зареєстровано в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №4. 03 листопада 2025 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Мельничок Світлани Євгенівни, для того, щоб подати заяву про прийняття спадщини та видачі мені свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Листом нотаріуса від 03.11.2025 №160/01-16 було відмовлено у прийнятті такої заяви і запропоновано звернутися до суду для продовження терміну для прийняття спадщини. Окрім цього, приватний нотаріус 03.11.2025 винесла також постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 17.02.2004 виконкомом Новоміської сільської ради на будинок [ADDRESS] не може бути прийнято нею в якості правовстановлюючих документів, оскільки в них вказано ім`я власника [PERSON] , а у Свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 01.05.2025, виданого Добромильською міською радою вказано прізвище померлої [PERSON] , і у свідоцтві про народження серія [NUMBER] , виданого 09.02.1952 вказано прізвище [PERSON] . У зв`язку з тим що мають місце вищезгадані розбіжності в написанні ПІБ померлої особи у правовстановлюючих документах і свідоцтві про смерть, тому приватним нотаріусом мені рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичних фактів факту родинних відносин та факту належності особі правовстановлюючих документів. 03.11.2025 приватним нотаріусом було видано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), № інформаційної довідки: 83107095. За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. 03.11.2025 приватним нотаріусом було видано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № інформаційної довідки: 83107153. За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно Довідки від 31.10.2025 №256, виданої старостинським округом №3 Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, підтверджується те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , та « [PERSON] », [PERSON] », [PERSON] », « [PERSON] »,- одна і та сама особа, яка записана: в Свідоцтві про смерть серія [NUMBER] та посвідці на постійне проживання як « [PERSON] », в Свідоцтві про народження дочки [PERSON] серія [NUMBER] від 16.05.1959 як мати « [PERSON] », а у Свідоцтві про народження серія [NUMBER] від 09.02.1952 як « [PERSON] », в Свідоцтві про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 17.02.2004 на будинок [ADDRESS] , у Державному акті на право приватної власності на землю серія ЛВ №0967 від 02.10.1997 як « [PERSON] », та є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.43). З огляду на вищевикладене, факт того що [PERSON] , яка померла [INFO] була мамою позивачки підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Крім того, відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Із роз`яснень, викладених у пунткі 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, слідує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно пункту 7 вище згаданої постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. У пунктах 2, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Метою встановлення факту родинних зв`язків заявниці зі спадкодавцем та належності правовстановлюючих документівє необхідність реалізації нею права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Одночасно суд бере до уваги і той факт, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту родинних відносин із спадкодавцем та належності правовстановлюючих документів. Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заявник позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту родинних відносин із спадкодавцем, суд приходить до переконання, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що [PERSON] є донькою [PERSON] та те, що [PERSON] та « [PERSON] », [PERSON] », [PERSON] », « [PERSON] », - одна і та сама особа. З приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини суд зазначає наступне. Відповідно до статей 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом, має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк на прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від неї. Як роз`яснено у пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до змісту статті 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При цьому суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в ЗСУ тощо. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, через хворобу, про що свідчить Довідка Комунального некомерційного підприємства Старосамбірської міської ради «Старосамбірська района лікарня» від 06.11.2025 №43 (а.с.42). Зазначені обставини, як вважає суд, зумовили істотні труднощі для позивачки щодо вчинення нею дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті матері. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: approved