Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 492585-КС-001 від 10.03.2024 р., у якій представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» просить стягнути з [PERSON] , на користь позивача заборгованість в сумі 39 743,95 грн., а також судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 10.03.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , укладено договір № 492585-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 10.03.2024 року позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 492585-КС-001 про надання кредиту, а відповідач прийняв (акцепт). 10.03.2024 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 492585-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7818, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку. Відповідач не виконав свої зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 08.02.2025 року утворилась заборгованість за договором № 492585-КС-001 про надання кредиту від 08.02.2025 року в розмірі 39 743,95 грн., які він просить стягнути на свою користь і яка складається з: - 9884,71 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; - 28 799,89 грн. сума прострочених платежів по процентах; - 1 059,35 грн. сума прострочених платежів за комісією; Вказаний позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 03.03.2025. Ухвалою Володимирецького районного суду від 10.06.2025 у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 16.07.2025 розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Судом встановлено, що 10.03.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , укладено договір № 492585-КС-001 про надання кредиту з використанням ІТС, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав [PERSON] , грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., відповідно, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 2,0000000% за кожен день користування кредитом, занижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15288411% фіксована, строк кредиту 24 тижнів, комісія за надання кредиту - 1500,00 грн., термін дії договору до 25.08.2024 року. Орієнтована загальна вартість кредиту 26040,00 грн. Згідно п. 6.3. у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного графіком платежів кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплати на початок наступного дня після обов`язкового платежу визначеного графіком платежів, що встановлюються у розмірах наведених в таблиці. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7818. До матеріалів справи додано пропозицію укласти договір (оферта) № 492585-КС-001 про надання кредиту від 10.03.2024, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 492585-КС-001 про надання кредиту від 10.03.2024, копію паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. До матеріалів справи також додана візуальна форма послідовності дій клієнта [PERSON] , щодо укладення електронного договору № 492585-КС-001 про надання кредиту від 10.03.2024, в якому відображена послідовність дій позивача та відповідача як клієнта в ІТС. Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів підтверджується, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перерахувала кошти в розмірі 10000,00 грн. [PERSON] , призначенням платежу: перерах.коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. № 492585-КС-001 від 10.03.2024. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом позичальника [PERSON] , станом на 08.02.2025 року утворилась заборгованість за договором № 492585-КС-001 про надання кредиту від 08.02.2025 року в розмірі 39 743,95 грн., що складається з: - 9884,71 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; - 28 799,89 грн. сума прострочених платежів по процентах; - 1 059,35 грн. сума прострочених платежів за комісією; Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини внаслідок підписання електронного договору, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором. У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved