Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник позивача акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що [PERSON] 01 грудня 2020 року ознайомилась з умовами кредитування та підписала паспорт кредиту. Цього ж дня, 01 грудня 2020 року, відповідач підписала власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, погодив, зокрема, наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 50000 грн., тип кредитної лінії: картка «Універсальна», строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка, відсотків річних: 42,0%. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8% річних. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент, кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 10/24, тип Універсальна. Згодом на підставі договору від 26.07.2021 року було отримано кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 03/25, тип Універсальна GOLD. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 08.12.2025 року має заборгованість 50117.15 грн., яка складається з: 41726,91 грн. - заборгованість за тілом кредита, 8390,24 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи викладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 грудня 2020 року в загальному розмірі 50117,15 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача, Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначено про розгляд справи у відсутність представника товариства. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, яка не заперечувала проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Договір з «ПриватБанком» є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку». Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг в Приватбанку позичальника, відповідач підтвердив згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписався клієнт в заяві. Як вбачається з позовної заяви між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н від 01 грудня 2020 року, за яким останній було встановлено відновлювальну кредитну лінію до 50000 грн., 12 місяців з пролонгацією та процентну ставку в розмірі 42,0%, яка в подальшому була зменшена до 40,8%. В судовому засіданні досліджено виписку за договором № б/н за період з 01.12.2020 року по 10.12.2025 року, в якій зазначені операції щодо використання [PERSON] , [INFO] , кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість до стягнення за кредитним договором № б/н від 01.12.2020 року, станом на 08.12.2025 року, становить 50117,15 грн. та складається з: 41726,91 грн. заборгованості за тілом кредиту, 8390,24 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Таким чином, із наданих документів встановлено, що відповідач не виконував належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього Кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, відповідач належним чином не виконував зобов`язання за договором № б/н від 01.12.2020 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка включає в себе: 41726,91 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8390,24 грн. заборгованість за простроченими відсотками, що в загальній сумі складає 50117,15 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved