Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі також позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі також відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.12.2024 між позивачем та відповідачкою в електронній формі укладено кредитний договір (оферти) № 25.12.2024-100001922 (далі також Кредитний договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 4 500,00 грн. строком на 155 днів, умови кредитного договору відповідачкою виконано частково в розмірі 1 800,00 грн, проценти за користування кредитом, комісію та неустойку не сплачено. Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 11 745,00 грн, що складається з 4 500,00 грн. тіла кредиту, 4 185,00 грн. процентів, 810,00 грн. комісії, 2 500,00 грн. неустойки та судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді від 08.12.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а також зазначено про право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачка у визначений судом строк відзив на позов не подала, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористалася, про розгляд судом справи повідомлена належним чином. Зокрема, на адресу суду повернувся поштовий конверт з копією ухвали про відкриття провадження у справі, надісланий судом рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу відповідачки, яку зазначено позивачем у позовній заяві (а.с. 1) та встановлено судом у визначеному ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України порядку (а.с. 31), з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 67-70). Таким чином, згідно з положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою про розгляд справи судом. Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін до суду не надходили. З урахуванням викладеного, розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 25.12.2024 між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір № 25.12.2024-100001922 в електронній формі. Даний договір є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами. За умовами Кредитного договору, які визначені у Оферті, Заявці, Акцепті та Паспорті споживчого кредиту (а.с. 16-22) сума кредиту становить 4 500,00 грн, строк, на який надається кредит - 155 днів, дата повернення кредиту 28.05.2025. Умовами Кредитного договору встановлено розмір процентної ставки 1 % в день (п. 6 Заявки), розмір процентної ставки «економ» - 0,5 % в день (п. 7 Заявки), комісію, пов`язаною з наданням кредиту (економічна сутність плата за надання кредиту) 9 % від суми кредиту, що дорівнює 405,00 грн. (п. 8 Заявки), комісію за обслуговування кредитної заборгованості 405,00 грн у кожному з 2-х чергових періодів (п. 9 Заявки). Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в сумі 4 500,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 19.11.2025 вих. № 1-1911 (а.с.11 зворот). Відповідачка, у свою чергу, умови Кредитного договору не виконала, у визначений договором строк кредит не повернула, проценти за користування ним та комісію не сплатила, внаслідок чого, за твердженням позивача, виникла заборгованість в сумі 11 745,00 грн, що згідно з довідкою-розрахунком, наданою позивачем (а.с. 12), складається із основного боргу 4 500,00 грн, процентів 4 185,00 грн, комісії за обслуговування 810,00 грн та неустойки 2 500,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Суду не надано доказів виконання відповідачкою грошового зобов`язання за кредитним договором № 25.12.2024-100001922 від 25.12.2024 щодо повернення кредиту, зокрема щодо погашення заборгованості за тілом кредиту в сумі 4 500,00 грн. З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи не спростування відповідачкою твердження позивача про неповернення кредиту, суд вважає встановленою обставину неповернення 4 500,00 грн кредиту за Кредитним договором. Щодо позовних вимог в решті суми, заявленої позивачем до стягнення 7 245,00 грн. (11 745,00 4 500,00), позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Тобто, положеннями ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок доведення перед судом обґрунтованості заявлених позовних вимог. Позовна заява не містить інформації про порядок та підстави нарахування заявлених до стягнення сум, положень договору або норм чинного законодавства, на підставі яких ці суми нараховано та заявлено до стягнення. До позовної заяви не додано обґрунтованого розрахунку сум, що просить стягнути позивач. Додана позивачем до позовної заяви довідка-розрахунок, а також картка субконто такої інформації не містять. Без зазначення позивачем вказаної інформації, суд позбавлений можливості визначити правову природу заявлених до стягнення сум та надати правову оцінку наявності чи відсутності підстав для їх стягнення та правильності їх нарахування позивачем. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 4 500,00 грн. основного боргу за кредитним договором № 25.12.2024-100001922 від 25.12.2024, в решті суми позовних вимог належить відмовити у зв`язку з недоведеністю. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 928,02 грн. витрат останнього зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: partial