Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

В листопаді 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з 08.09.2007 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі в подружжя народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя погіршувалось через те, що вони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем. Фактично в шлюбних відносинах з відповідачем не проживають з травня 2025 року. Просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 25.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач в позовній заяві просила суд розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує, примирення не бажає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки у матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08.09.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (актовий запис № 45), виданим 08.09.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області. В шлюбі подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03 березня 2009 року, виданого виконкомом Орлівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15 липня 2013 року, виданого виконкомом Орлівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів позовної заяви встановлено, що внаслідок непорозумінь між сторонами та діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім`ю, шлюб існує формально, подальше його збереження та примирення неможливо, подружжя однією сім`єю не проживає з травня 2025 року, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, які є морально-правовою основою шлюбу, тому за вказаних обставин суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, які є морально-правовою основою шлюбу, тому за вказаних обставин суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивача, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд,

Outcome: approved