Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» Андросюк І.С. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та ТОВ «ПРОФАГРОТРЕЙД» про визнання укладеною додаткової угоди № б/н від 01.04.2025 до договору оренди землі № б/н від 26.02.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» та [PERSON] та визнання відсутнім у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОФАГРОТРЕЙД» права оренди земельної ділянки 6123482900:01:001:0542, загальною площею 1.911 га, що розташована на території Катеринівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, номер запису про інше речове право: 60893424; скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки 60893424. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між [PERSON] та СТОВ «Агро-Лан» укладено Договір оренди землі № б/н від 26.02.2014 земельної ділянки площею 1.911 га, кадастровий номер земельної ділянки 6123482900:01:001:0542. Згідно Додаткової угоди № б/н від 20.07.2018 до Договору оренди землі № б/н від 26.02.2014 права та обов`язки Орендаря щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6123482900:01:001:0542 прийняв ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» та сторони погодили внесення змін щодо строку дії Договору оренди землі виклавши пункт 8 у наступній редакції: «8. Договір укладено строком на 7 (сім) років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію». З урахуванням додаткової угоди від 20.07.2018 строк дії договору спливає 20.07.2025. У зв`язку із закінченням 20.07.2025 строку дії Договору, на виконання п. 8 Договору оренди позивачем спрямовано відповідачу лист-повідомлення вих. № 2104 від 03.04.2025 про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 26.02.2014, який отримано відповідачем 18.04.2025. До цього листа додано два оригінальних примірника додаткової угоди про продовження дії договору, підписані зі сторони орендаря, згідно трек-номер відправлення. Проте, обґрунтованої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Таким чином, до закінчення строку дії договору оренди позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями вказаної норми права та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується квитанцією установи поштового зв`язку про прийняття поштового відправлення, описом поштового вкладення та трекінгом поштових відправлень. Відповідач зобов`язаний був протягом місяця розглянути на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист [PERSON] не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив щодо продовження Договору на новий строк. При цьому позивач (орендар) належно виконував свої обов`язки за договором оренди, на даний момент використовує дану земельну ділянку, в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проєкт додаткової угоди. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді позивача. Відповідач, у відповідь на отриманий проект додаткової угоди, не надіслав повідомлення про заперечення на пропоновані умови або зустрічну пропозицію, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. Отже, позивач вважає поновленим Договір оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», а тому наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку. Разом з тим, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди вказаної земельної ділянки, яка знаходиться на території Катеринівської сільської ради Кременецького району, Тернопільської області, проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 60893424. Таким чином, позивач дізнався про те, що [PERSON] уклав договір оренди земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у позивача, з ТОВ «ПРОФАГРОТРЕЙД». Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа- повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду. Вважають, неправомірними дії відповідачів щодо укладення договору оренди на земельну ділянку, яка знаходилась в оренді у позивача, що грубо порушує норми ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», а заявлені позивачем у позові вимоги відповідають встановленим ч. 2 ст. 16, ст. 626, 777, 792 Цивільного кодексу України, та ст. 33 «Про оренду землі» способом захисту порушених прав позивача і є ефективним способом їх захисту у спірних правовідносинах. Запропонована позивачем до укладення з відповідачем у судовому порядку додаткова угода стосується як внесення змін до Договору оренди земельної ділянки так і поновлення цього договору на новий строк. Отож, відмовивши в укладенні цієї додаткової угоди, відповідач порушив права позивача на укладення додаткової угоди у формі єдиного письмового документу, як про внесення законних змін до Договору оренди землі зі всіма змінами та доповненнями до нього чинними на момент його поновлення, так і про його поновлення на новий строк. Отже, враховуючи, що нормами законодавства України, прямо встановлена обов`язковість оформлення додаткової угоди до договору оренду землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди, який відповідає вимогам статті 16 Цивільного кодексу України є визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі в редакції, запропонованій відповідачу. Ухвалою судді від 10 жовтня 2025 року відкрито провадження по даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 25.10.2025 через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «ПРОФАГРОТРЕЙД» надійшов відзив, згідно якого просить відмовити позивачу у задоволенні даної позовної заяви, посилаючись на наступне. Між ТОВ «ПРОФАГРОТРЕЙД» та [PERSON] 19.07.2025 було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6123482900:01:001:0542, площею 1,911 га. Речове право оренди зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофАгроТрейд» 23.07.2025, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 437265467 від 29.07.2025. Товариство з обмеженою відповідальністю «ПрофАгроТрейд» та [PERSON] у Договорі оренди землі від 19.07.2025 обумовили, що договір укладено на 7 років з дати його підписання та державної реєстрації. Отже, договір оренди землі було укладено 19.07.2025. Актом приймання-передачі земельної ділянки підтверджено той факт, що орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6123482900:01:001:0542. Речове право оренди зареєстроване у Державному реєстрі речових прав, що підтверджується Витягом № 437265467 від 29.07.2025. Враховуючи зазначене, договір оренди землі від 19.07.2025 набрав чинності і у сторін виникли взаємні права та обов`язки за цим Договором. Зокрема, ТОВ «ПрофАгроТрейд» стало орендарем земельної ділянки [PERSON] з дня набрання чинності Договором оренди землі від 19.07.2025 - до нового орендаря перейшли обов`язки сплати орендної плати та право використання земельної ділянки для власних господарських цілей для проведення підприємницької діяльності. Ознайомившись із позовною заявою про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та додатками до неї, звертаємо увагу суду, що реалізація переважного права на укладення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої статтею 33 Закону України «Про оренду землі» процедури та за наявності волевиявлення сторін. Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №912/1138/19, від 17 травня 2022 року у справі № 384/30/21 та від 24 квітня 2023 року у справі № 608/2591/21. Таким чином, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у вибраний позивачем спосіб. Направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. За встановлених обставин переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки не порушено, оскільки відсутня одна із складових, що надають право позивачу претендувати на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», так як відсутня воля орендодавця на укладення такого договору. За вказаних обставин сторонами не досягнуто домовленості щодо змінених істотних умов договору, а тому в силу ч.4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право орендаря на укладення договору оренди землі є припиненим. Також, 25.10.2025 від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити позивачу у задоволенні даної позовної заяви, мотивуючи тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 1,911 га (кадастровий номер: 6123482900:01:001:0542), що розташована на території Катеринівської сільської ради Кременецького району) та має цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Вказує, що зазначену земельну ділянку [PERSON] на підставі Договору оренди землі, підписаного 26.02.2014 та зареєстрованого 18.03.2016 було передано СТОВ «АГРО-ЛАН» у строкове платне користування (оренду) для ведення сільськогосподарського виробництва без зміни їх цільового призначення, терміном на 5 років. 20.07.2018 між [PERSON] , СТОВ «Агро-Лан» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» було укладено та зареєстровано Додаткову угоду про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі, відповідно до якої сторонами погоджено зміну сторони орендаря СТОВ «Агро-Лан» на ТОВ «Західна агровиробнича компанія», зміну терміну дії договору та зміну орендної плати за земельну ділянку. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач також вказує на те, що 18.04.2025 ним був отриманий лист-повідомлення ТОВ "Західна агровиробнича компанія" вих.№ 2104 від 03.04.2025 про намір продовжити дію договору оренди землі № б/н від 20.07.2018, вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст.33 Закону України "Про оренду землі" та недопущення порушення права землекористувача. Розглянувши зазначений лист та враховуючи попередній досвід співпраці із зазначеним орендарем, 28.04.2025 ним було підготовлено та направлено лист-повідомлення про припинення права оренди земельної ділянки, в якому він висловив відсутність наміру продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія". Зазначений лист ТОВ "Західна агровиробнича компанія" отримало 30.04.2025. 28.04.2025 [PERSON] було надіслано ТОВ «Західна агровиробнича компанія» лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення, згідно із яким власником земельної ділянки було повідомлено, що ознайомившись із отриманим Листом-повідомленням про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 20.07.2018, вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та недопущення права землекористувача, ним прийнято рішення, яким орендодавець ВІДМОВЛЯЄТЬСЯ від пропозиції викладеної орендарем, щодо продовження дії договору оренди землі на тих же умовах, оскільки інші орендарі, які провадять господарську діяльність за місцем розташування земельної ділянки пропонують значно кращі умови орендної плати, термінів її виплати, соціальну допомогу, тощо. Крім того, Орендодавець звернув увагу Орендаря, на те, що Листом-повідомленням № 2104 від 03.04.2025 повідомлено його про намір продовжити дію Договору оренди земельної ділянки від 08.08.2018 (земельна ділянка площею 1,911 га кадастровий номер: 6123482900:01:001:0542. Проте, Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2018) по земельній ділянці кадастровий номер 6123482900:01:001:0542 він не укладав. Крім того, інформації про реєстрацію такого договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно немає. 30.04.2025 позивачем отримано Лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення від 28.04.2025, що підтверджується трекінгом відстеження поштових відправлень з офіційного сайту АТ «Укрпошта». Таким чином вважає, що ним було вчинені всі дії, передбачені Законом України "Про оренду землі" щодо припинення договору оренди. В подальшому, 19.07.2025 він уклав договір оренди належної йому земельної ділянки з ТОВ «ПрофАгроТрейд» в оренду земельну ділянку терміном на 7 (сім) років, який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав. Враховуючи наведене вказує, що позовні вимоги є безпідставними і такими, що порушують його законні права та інтереси, суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки ним у передбачений ст.33 Закону України "Про оренду землі" строк було письмово попереджено позивача про припинення будь-якого використання належної йому земельної ділянки після спливу строку договору оренди землі і про те, що він не має наміру в подальшому заключати (поновлювати) з ним договір оренди землі. Вважає, що відсутні підстави для поновлення договору оренди землі з підстав та за умов, на які посилається позивач, які нібито ним були виконані, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 02.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна Агровиробнича Компанія» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачами порушено їх переважне право. За таких обставин наявні умови для поновлення договору оренди землі, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 01.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник відповідачів ТОВ «ПРОФАГРОТРЕЙД» та [PERSON] подала заяву про відшкодування витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, згідно якої просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 10 000 грн. кожному. Представник позивача у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФАГРОТРЕЙД» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд встановив наступні обставини. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна № 444497136 від 22.09.2025, [PERSON] був власником земельної ділянки площею 1,911 га кадастровий номер: 6123482900:01:001:0542, яка розташована на території Катеринівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер АЯ № 778112, виданий 09.11.2005, виданого Кременецькою районною державною адміністрацією. 23.07.2025 зареєстровано речове право № 60893424 за ТОВ «Профагротрейд» оренда вказаної земельної ділянки на підставі договору від 19.07.2025 строком на 7 років, дата закінчення дії 19.07.2032. ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» сплатила [PERSON] орендну плату за 2021-2024, що підтверджується відомістю долученою до матеріалів справи (а.с.26-30). Як вбачається з довідки ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» № 5185 від 23.09.2025, земельна ділянка з кадастровим номером 6123482900:01:001:0803 знаходиться в межах поля № 107-6580, перебуває в користуванні підприємства та засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза на зерно під урожай 2025 року. 26.02.2014 між [PERSON] , як орендодавцем, та СТОВ «Агро-Лан», як орендарем, було укладено договір оренди землі (далі Договір), відповідно до умов якого орендодавець надала, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Катеринівської сільської ради, площею 1,911 га кадастровий номер: 6123482900:01:001:0542. Пунктом 8 вказаного Договору передбачено, що він укладений на 5 років. Після закінчення строку дії договору оренди орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за 2 (два) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. За пунктом 36 Договору, зміна його умов можлива за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до пункту 37 Договору, його дія припиняється зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. 20.07.2018 між [PERSON] , як орендодавцем, СТОВ «Агро-Лан», як орендарем, та ТОВ «Західна агровиробнича Компанія», як новим орендарем було укладено додаткову угоду № (про зміну сторони та внесення змін до договору оренди від 26.02.2014), відповідно до умов якого орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в Договорі оренди. Пунктом 4.1 сторони домовилися внести наступні зміни у Договір оренди землі в п.8 та викласти його в наступній редакції: договір укладено строком на 7 (сім) років, сплив якого починається з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана Додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 133569037 від 08.08.2018 вбачається, що право оренди земельної ділянки площею 1,911 га кадастровий номер: 6123482900:01:001:0542, на підставі вказаного вище договору оренди землі було зареєстровано 09.04.2015, номер запису про інше речове право: 13750961. ТОВ «Західна агровиробнича компанія» 03.04.2025 направило відповідачу [PERSON] лист-повідомлення «Про намір продовжити дію Договору оренди земельної ділянки № б/н від 20.07.2018», згідно якого позивач повідомив про намір поновити дію Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2018 право оренди за яким зареєстроване відповідно до вимог чинного на момент укладення договору законодавства України у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право: 13750961. Просить підписати додаткові угоди на поновлення дії Договору оренди земельної ділянки № б/н від 01.04.2025 та направити один екземпляр. Вказаний листповідомлення з проєктом додаткової угоди було відправлено відповідачу 10.04.2025, що підтверджується копією опису вкладення листа. 18.04.2025 відповідач отримав зазначений лист-повідомлення з доданими до нього проєктом договору оренди землі. 28.04.2025 відповідач [PERSON] надіслав ТОВ «Західна агровиробнича компанія» заяву про те, що на земельну ділянку площею 1,911 га кадастровий номер: 6123482900:01:001:0542, яка розташована на території Катеринівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, він не має намір продовжувати договір оренди землі, оскільки його не влаштовують істотні умови договору, які пропонуються. Строк дії договору закінчується 19.07.2025. Заперечує у поновленні договору оренди землі. Позивач вказану заяву отримав, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення листа від 30.04.2025. Судом встановлено, що 19.07.2025 між відповідачами [PERSON] та ТОВ «ПрофАгроТрейд» було укладено договір оренди землі, щодо земельної ділянки кадастровий номер 6123482900:01:001:0542, що підтверджується договором оренди землі від 19.07.2025, витягом з Державного реєстру речових прав.Таким чином, оскільки між ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та [PERSON] не було досягнуто домовленості щодо поновлення договору оренди землі № б/н від 26.02.2014, строк якого закінчився 19.07.2025, то відповідач після спливу строку його дії 19.07.2025 уклав договір оренди землі з іншим орендарем ТОВ «ПрофАгроТрейд» , який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 23.07.2025. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна № 455433270 від 08.12.2025, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,911 га кадастровий номер: 6123482900:01:001:0542, яка розташована на території Катеринівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, згідно договору дарування №1578 від 10.11.2025, виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округ Ковтунович О.П.., зареєстровано речове право № 60893424 за ТОВ «Профагротрейд» оренда вказаної земельної ділянки на підставі договору від 19.07.2025 строком на 7 років, дата закінчення дії 19.07.2032. Звертаючись з позовом до суду, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" посилається на те, що дії [PERSON] не відповідають умовам договору оренди землі, положенням земельного законодавства та порушують переважне право позивача на поновлення оренди землі. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). В силу вимог ч.ч.1-3 та ч.ч.5-6 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Як визначено в ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ч.1 ст.19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі". Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі". Так, відповідно до приписів ч.1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті). Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті). Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин. При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") процедури, так і наявності волевиявлення сторін. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Судом встановлено, що до закінчення строку дії договору оренди, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" листом-повідомленням від 03.04.2025 направило листа [PERSON] про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Відповідач підтвердив факт отримання зазначеного листа-повідомлення з доданим до нього проектом додаткової угоди до договору оренди землі. У відповідь на запропоновані умови на адресу товариства був направлений лист-повідомлення від орендодавця [PERSON] від 28.04.2025, в якому він висловив відсутність наміру надалі продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія", зокрема, щодо належної йому на праві власності земельної ділянки. Вказаний лист ТОВ "Західна агровиробнича компанія" отримало 30.04.2025. Зазначене чітко та послідовно підтверджує безпідставність тверджень позивача щодо порушення його прав, оскільки [PERSON] у відповідь на пропозицію щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі повідомив позивача про небажання поновлювати, продовжувати, оскільки її не влаштовують істотні умови договору оренди, які пропонує позивач. Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст.203 ч.3 ЦК України). Аналізуючи вищевказане, суд дійшов переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін. В даному випадку волевиявлення відповідача [PERSON] на поновлення договору оренди землі відсутнє. Водночас, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями ч.5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 р. у справі №379/1354/18, від 25.03.2020 р. у справі 379/1439/18, від 15.02.2023 р. у справі №399/295/11, від 15.05.2023 р. у справі №693/137/22. Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Такий висновок викладений у постановах Верховного суду від 28.05.2024 р. у справі №604/648/23, від 12.04.2024 р. у справі №131/970/23. Крім того, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 р. в справі № 604/646/23 (провадження № 61-1814св24). Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. В ході судового розгляду не встановлено наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки [PERSON] у встановленому законом порядку вказав на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність його волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення на новий строк з позивачем. Встановивши відсутність волевиявлення [PERSON] на продовження договору оренди землі, у зв`язку з його бажанням як власника землі продовжувати договірні відносини з позивачем, суд, врахувавши положення ст.33 Закону України "Про оренду землі", дійшов до висновку про те, що переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на укладення з [PERSON] договору оренди землі на новий м строк є припиненим і не підлягає захисту. Водночас суд зауважує, що укладення [PERSON] нового договору оренди землі з іншим орендатором не порушує переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася 19.07.2025, а новий договір укладений відповідачами вже після його припинення, а саме 19.07.2025. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Крім того, позивачем не залучено до справи як співвідповідача та не пред`явлено до нього будь-яких вимог теперішнього власника спірного земельної ділянки [PERSON] . Проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства, суд доходить до висновку, що позивач не підтвердив наявність у нього порушеного переважного права на укладення договору оренди землі за умови доведення відсутності згоди власника земельної ділянки на продовження орендних відносин, відтак позов задоволенню не підлягає. Також не залучив до розгляду справи всіх заінтересованих осіб. За вказаних обставин у задоволенні позову слід відмовити. За правилами статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. Відповідно до частин 1, 2 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до частин 4,5,6 статті 137 ЦПК України Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що представником відповідачів адвокатом Іванько О.С. у відзиві на позовну заяву зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідачі понесли і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить по 10 000 гривень, які вказує як витрати на правову допомогу. Крім того, додано копію Договору про надання правової допомоги детальний описи робіт (наданих послуг) за Договором про надання правової допомоги, копію Акту здачі-приймання робіт (надання послуг), згідно яких витрати відповідачів на правничу допомогу склали по 10 000 гривень. Представником позивача надано заперечення, у якому він просить відмовити у стягненні судових витрат. Вважає наведений розрахунок витрат на правову допомогу неспівмірним складності справи. З врахуванням доданих доказів, складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, наявністю клопотання про неспівмірність вказаних витрат складності справи,- суд прийшов до висновку щодо часткового задоволення клопотання та стягнення заявлених витрат на оплату правничої допомоги адвоката частково, оскільки заявлені витрати на правову допомогу є неспівмірними зі складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони. За вказаних обставин суд вважає за можливе стягнути з позивача по 5000 гривень витрати на правничу допомогу на користь відповідачів.

Outcome: approved