Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У жовтні 2025 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі-АТ «АКЦЕНТ-БАНК», Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором № б/н від 02 червня 2024 року у розмірі 17 733,82 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що 02 червня 2024 року відповідач [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та Заяви про відкриття, ведення поточого рахунку та встановлення кредитного лміту за карткою/рахунком відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у розмірі від 1 000 грн до 200 000 грн (ліміт) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 240 місяців. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав [PERSON] кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач умови кредитного договору не виконував, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 25 жовтня 2025 року становить 17 733,82 грн, з яких: 9 491,96 грн заборгованість за кредитом; 7 091,86 грн заборгованість за відсотками; 1 150 грн пеня. Із метою захисту своїх прав АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача [PERSON] вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2025 року позовну заяву Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд до Ічнянського районного суду Чернігівської області (а.с. 28); ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2025 року позовну заяву Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків (а.с. 34); 01 грудня 2025 року позивачем на виконання ухвали судді від 27 листопада 2025 року надані докази усунення недоліків (а.с. 36, 37, 38, 39, 40); ухвалою судді від 02 грудня 2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с. 42). Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, який у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час, та місце судового засідання належним чином повідомлений, але який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02 червня 2024 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та погодився, що така анкета-заява одночасно із Умовами і Правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складають кредитний договір (а.с. 7-на звороті-8, 13-16, 17). До позовної заяви позивач додав Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 02 червня 2024 року та паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Вигода», підписані відповідачем електронним підписом (а.с. 8, 9, 10). Таким чином, 02 червня 2024 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредиту у розмірі від 1 000 грн до 200 000 грн (ліміт) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,4 % на місяць строком на 240 місяців (п. 6, 7, 8 Договору). У пункті 11 Договору зазначено, що Кредит надається клієнту відповідно до Тарифів, які розміщуються на веб-сайті банку у розділі: Картки. Пунктом 10.1 Договору передбачено, що при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8 % у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. У паспорті споживчого кредиту «Кредитна картка «Вигода» підтверджено, що відповідачу надано кредит у розмірі 1 000 грн до 200 000 грн (ліміт). Процентна ставка відсотків річних становить 49,34 %. Тип процентної ставки фіксований, загальні витрати за кредитом становлять 109 120,95 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 134 120,95 грн (а.с. 9-на звороті-10). Таким чином, на підтвердження укладення указаного кредитного договору позивачем було надано суду докази з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі. Однак, всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Внаслідок чого у [PERSON] відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25 жовтня 2025 року утворилася заборгованість в загальній сумі 17 733,82 грн, з яких: 9 491,96 грн заборгованість за кредитом; 7 091,86 грн заборгованість за відсотками; 1 150 грн пеня (а.с. 7, 8-на звороті). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Приписами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідачки, у тому числі, крім тіла кредиту, складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами та пенею. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Виписку по кредиту від 25 жовтня 2025 року (а.с. 10-на звороті-12). Також, позивачем до матеріалів справи додано підписаний відповідачем [PERSON] паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Вигода», в якому визначена процентна ставка. Із досліджених вище матеріалів вбачається, що відповідач отримав кошти, якими користувався, яка не виконував належним чином вимоги Договору, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед Банком. Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин та доказів наданих позивачем. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). АТ «АКЦЕНТ-БАНК» просить стягнути з відповідача також пеню за невиконання зобов`язання за кредитним договором у розмірі 1 150 грн. Проте, на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідач звільнений від обов`язку сплатити неустойку на користь кредитодавця, на період дії воєнного стану в Україні, тобто з 24 лютого 2022 року. Тому судом не встановлено підстав для стягнення з [PERSON] пені у вказаному вище розмірі, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині належить відмовити. З огляду на це з [PERSON] на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» належить стягнути заборгованість за кредитним договором від 02 червня 2024 року у розмірі 16 583,82 грн, яка складається з: 9 491,96 грн заборгованості за кредитом та 7 091,86 грн заборгованості по процентах. За таких обставин позовні вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача, з урахуванням пропорційності до задоволеної частини вимог, слід стягнути 2 265,43 грн судового збору (2 422,40 грн - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви) (а.с. 22) х 93,52 % - задоволено судом вимоги заявленого позову).

Outcome: partial