Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

До Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів в розмірі 112464,92 та судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ України в Запорізькій області) та отримує пенсію по інвалідності: з 21.02.2024 по 31.10.2024 згідно ЗУ „Про загальнообов`язкове державне страхування; з 01.11.2024 по 31.05.2025 на підставі ЗУ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.В травні 2025 до ГУ ПФУ України в Запорізькій області від Головного управління Пенсійного Фонду в Дніпропетровській області надійшли копії акту приймання передачі № 248 від 08.05.2025 та витягу рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № ЦО - 8081 від 25.03.2025, які складені Центром оцінювання функціонального стану особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України», де зазначено про те, що [PERSON] групу інвалідності не встановлено за період з 21.02.2024 по 31.05.2025.Виплата пенсії [PERSON] припинена з 01.06.2025. У зв`язку з цим, по пенсійних справах ор084850004726 та №0801019801 за період з 21.02.2024 по 31.05.2025 зроблено перерахунки пенсії в результаті чого виникла переплата пенсії 112464 гривень 92 копійки, зокрема, переплата згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування складає 42202 гривні 72 копійки та згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб - в сумі 70262 гривні 20 копійок. Для вирішення питання, щодо утримання залишку переплати [PERSON] направлявся лист № 0800-0405-8/65057 від 01.07.2025, в якому повідомлено про суму надмірно виплаченої пенсії в сумі 112464 гривень 92 копійки та роз`яснило механізм її повернення. На теперішній час надміру отримані суми пенсії [PERSON] на розрахунковий рахунок Головного управління ПФУ не повернуті. Таким чином, безпідставно набута відповідачем пенсія, фактично, є завданням шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України. Ухвалою суду від 25.12.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. 19.01.2026 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву згідно якого відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі ,оскільки вони є необгрунтованими. Відповідно до довідки акту МСЕК серії 12 ААГ №518050 від 01.03.2024 йому було встановлено 3 групу інвалідності, строком до 01.03.2025 року, із зазначенням захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Виплата пенсії здійснювалась на законних підставах та відповідно до ст.30,31,34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № ЦО - 8081 від 25.03.2025, складеним Центром оцінювання функціонального стану особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України», було зроблено висновок про відсутність підстав для встановлення інвалідності та зазначено , що він не є особою з інвалідністю за період з 21.02.2024 по 31.05.2025.При цьому таке рішення прийнято заочно, без виклику,без його участі .Він не був повідомлений про повторне оцінювання, про скасування встановленої раніше групи інвалідності, про припинення виплати пенсії. Позивачем не надано доказів повідомлення його щодо припинення пенсійних виплат. Позивач не довів і не надав доказів того, що він діяв недоброчесно, мав умисел на незаконне отримання пенсії або приховав будь-які відомості , що впливали на її виплату. Виплата пенсії здійснювалася добровільно державним органом, без рахункової помилки, на підставі чинного на той момент рішення про встановлення 3 групи інвалідності, яке не було скасовано у встановленому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, у їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності: з 21.02.2024 по 31.10.2024 згідно ЗУ „Про загальнообов`язкове державне страхування; з 01.11.2024 по 31.05.2025 на підставі ЗУ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. В травні 2025 до ГУ ПФУ України в Запорізькій області від Головного управління Пенсійного Фонду в Дніпропетровській області надійшли копії акту приймання передачі № 248 від 08.05.2025 та витягу рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № ЦО - 8081 від 25.03.2025, які складені Центром оцінювання функціонального стану особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України», де зазначено про те, що [PERSON] групу інвалідності не встановлено за період з 21.02.2024 по 31.05.2025. Виплата пенсії [PERSON] припинена з 01.06.2025. У зв`язку з цим, по пенсійних справах ор084850004726 та №0801019801 за період з 21.02.2024 по 31.05.2025 зроблено перерахунки пенсії в результаті чого виникла переплата пенсії у розмірі 112464 гривень 92 копійки. 01.07.2025 року на адресу відповідача позивачем було направлено лист № 0800-0405-8/65057 , в якому повідомлено про суму надмірно виплаченої пенсії в сумі 112464 гривень 92 копійки та роз`яснило механізм її повернення. Разом з тим, доказів технічних або програмних помилок під час нарахування пенсії відповідача, що призвело до її невірного нарахування, стороною позивача до матеріалів справи доказів не надано. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що помилка відбулась із технічних причин, матеріали справи не містять та стороною позивача суду надано не було. Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року № 25-3 "Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення» передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. Згідно із ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим, відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1, 2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Виходячи із аналізу ст.1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «;Про пенсійне забезпечення». Так, відповідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку ГУ ПФУ в Запорізькій області, чи надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії, позивачем надано не було. Матеріали справи не містять посилання на конкретну розрахункову помилку, вчинену при нарахуванні пенсії відповідачу Стороною позивача не доведено належними доказами те, що Управлінням було здійснено переплату пенсії відповідачу з причин рахункової помилки, а також судом не встановлено недобросовісності набувача грошових сум. Аналогічна позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги недоведеність позивачем того факту, що перерахування пенсії сталося з причин, пов`язаних з рахунковою помилкою або, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку відповідача відсутні, тому суд вважає, що позов є недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. З огляду на те, що позов не підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд залишає судові витрати позивача за ним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed