Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Харківська міська рада звернулася до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2024 №400752801 право на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 276,6 кв.м. по [ADDRESS] з 29.12.2020 по теперішній час зареєстроване за [PERSON] на підставі договору дарування нежитлової будівлі від 29.12.2020. Вищевказана нежитлова будівля розташована на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005, право користування якою відповідачем не оформлено. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.08.2021 площа ділянки складає 0,3254 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 31.05.2010. Вищевказана земельна ділянка належить до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид використання: для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі. Право власності на земельну ділянку зареєстровано за Харківською міською радою з 20.05.2014. 24.10.2024 головним спеціалістом Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин проведено комплекс перевірочних заходів щодо вищезазначеної земельної ділянки. За результатами проведеного обстеження встановлено, що [PERSON] з дати набуття права власності на нерухоме майно по теперішній час використовує земельну ділянку без наявного права власності/користування та без державної реєстрації цих прав. Згідно з листом ГУ ДПС у Харківській області від 07.10.2024 відсутня сплата земельного податку та орендна плата за період з 01.11.2020 по 31.12.2021 за вищевказану земельну ділянку. Враховуючи викладене, позивач звернувся з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1223861,29 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 18357,92 грн. 1.2. Представниця відповідача надала відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Вказує, що 23.04.2021 та повторно 30.06.2021 відповідач звернувся до Харківської міської ради з клопотанням про розподіл земельної ділянки, укладення договору оренди. Листом № К-1-33021/1-21.08-21 від 27.07.2021 Управлінням земельних відносин ХМР повідомлено про те, що буде підготовлено проект рішення. Проте відповідне рішення так і не було прийняте, договір оренди не було укладено. 04.08.2024 відповідач звернувся з листом до міського Харківського голови Терехова І.О. з проханням зрушити з місця питання розподілу земельної ділянки та укладання договору оренди. 13.09.2024 відповідачем отримано відповідь від Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, де вказано, що питання щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером 6310138200:04:048:0005 по [ADDRESS] може бути розглянуто лише після відшкодування Харківській міській раді безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки. Таким чином клопотання відповідача про укладання договору оренди залишені без виконання, відсутність договору оренди спричинила нарахування «безпідставних коштів», а наявність цих нарахувань стала підставою для відмови в укладенні договору оренди. Крім того, позивач у розрахунку застосував застарілі дані витягу з нормативно грошової оцінки земельної ділянки (НГО) (витяг від 10.03.2020) та коду цільового призначення земельної ділянки (КЦПЗД ) з коефіцієнтом Кф=3. Окрім цього, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України). За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Відтак, відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власнику земельної ділянки. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 922/207/15). Таким чином, позивачем неправильно застосовані норми матеріального права. Також представниця позивача наголошує на тому, що твердження позивача щодо користування земельною ділянкою саме площею 0,3254 га є хибними. Розраховуючи суму безпідставно збережених коштів, позивач посилається на обстеження земельної ділянки від 24.10.2024, в якому зроблено висновки стосовно площі земельної ділянки, яка згідно витягу з державного земельного кадастру від 03.08.2021 складає 0,3254 га, а також, що нежитлова будівля літ. «А-1» по [ADDRESS] розташована на цій земельній ділянці, яка використовується [PERSON] . В акті обстеження зазначено, що земельна ділянка площею 0,3254 га використовується для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, право власності зареєстроване за [PERSON] . Вказано, що площа земельної ділянки відповідно до її меж складає 0,3254 га, сформована земельна ділянка 31.05.2010. Тобто, висновки щодо користування [PERSON] земельною ділянкою площею 0,3254 га зроблені тільки на підставі того, що земельна ділянка сформована. До акту обстеження земельної ділянки від 24.10.2024 в якості додатків вказано план схема розміщення земельної ділянки, фото будівлі. Так, з план-схеми земельної ділянки вбачається, будівля, яка належить [PERSON] , на спірній земельній ділянці не знаходиться, а також є і інші будівлі, що знаходяться на межі спірної земельної ділянки, власники яких, наразі, невідомі. За спірною адресою знаходиться безліч будівель та підприємств, які можуть використовувати цю спірну земельну ділянку. Отже, якщо [PERSON] і використовує земельну ділянку для обслуговування та експлуатації нежитлової будівлі літ. «А-1» по [ADDRESS] , то у розмірі лише 276,6 кв.м. 1.3. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій вказав, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.08.2025 № НВ-9901150212021 земельна ділянка з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна, належні відповідачу на праві власності, та за користування якою Харківська міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти у виді орендної плати, сформована з 31.05.2010 (визначено її площу і межі), їй присвоєно кадастровий номер, відомості про неї внесено до Державного земельного кадастру. Вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1» (адміністративна будівля). Таким чином, в матеріалах справи наявні належні, допустимі та достовірні докази, підтверджуючі використання формування земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005 загальною площею 0,3254 га по [ADDRESS] Оскільки, відповідач не є власником та постійним землекористувачемм земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата. Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Відсутність договору оренди не вказує на те, що відповідачі не зобов`язані сплачувати кошти за користування земельною ділянкою, адже у зв`язку із набуттям права власності на нежитлові приміщення (нерухоме майно), що розташоване на земельній ділянці, у них автоматично виник обов`язок належним чином сплачувати за користування цією земельною ділянкою, враховуючи презумпцію оплатності використання земельних ділянок в України. Тобто, нормами чинного законодавства саме на власника нерухомого майна покладено обов`язок сплати коштів за користування земельною ділянкою комунальної форми власності, на якій воно розміщене. Щодо витягу з технічної документації про грошову оцінку земельної ділянки, оскільки у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005 по [ADDRESS] відсутній код КВЦПЗ, а лише наявний код УКЦВЗ - 1.14.2 (що не є тотожним), у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.03.2020 № 2346/0/45-20 вірно зазначено про відсутність коду КВЦПЗ. Відповідачем не надано доказів того, що у відомостях про земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005 наявний код Класифікації видів цільового призначення земель 1.4. Представниця відповідача надала суду заперечення, в яких зазначила, що Верховний Суд у постанові від 02.12.2020 у справі № 922/2587/19 зазначив: «Відсутність відомостей у ДЗК є наслідком неналежного виконання своїх обов`язків органом місцевого самоврядування і не може створювати додаткові фінансові обов`язки для користувача землі». Таким чином, застосування Кф=3,0 у цьому випадку є неправомірним, і розрахунок позивача є безпідставним. Відповідач двічі подавав клопотання про розподіл ділянки і укладання договору оренди (23.04.2021 та 30.06.2021), третє клопотання з повним переліком необхідних документів було вже подано 21.03.2023, та додатковий лист на ім`я голови Харківської міської ради від 04.08.2024 з проханням зрушити справу з місця. Таким чином, відповідач належним чином подав клопотання про розподіл ділянки і укладання договору. Харківська міська рада у відповіді від 27.07.2021 підтвердила розгляд, але дій надалі не вчинила. Відсутність договору оренди стала наслідком бездіяльності позивача, що виключає покладення фінансової відповідальності на відповідача. Договір оренди від 20.05.2014 р. між Харківська міська рада та ПАТ «ХПАС» передбачав ставку 3 %. Згідно зі ст. 120 ЗКУ та ст. 7 Закону «Про оренду землі», при переході права власності новий власник набуває права оренди на тих самих умовах. Змін у використанні не відбувалось, що підтверджується у витягу ДЗК, де зазначено цільове призначення "землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення", та вид використання -"для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-1" (адміністративна будівля)", тобто нічого не змінювалось, та не був укладений новий договір на інших умовах. Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі № 914/2364/18 підтвердив: «Новий власник будівлі стає стороною договору оренди землі на тих самих умовах, що існували у попереднього орендаря». Отже, застосування 8 % від НГО є неправомірним, ставка 3 % мала зберігатися. Позивач посилається на факт розірвання договору оренди 28.11.2017. На момент розірвання (28.11.2017) право власності вже перейшло до іншої особи (23.12.2016). Відповідно до ст. 120 ЗКУ, право оренди мало перейти автоматично до нового власника. Таким чином, розірвання договору з ПАТ «ХПАС» після цього є юридично нікчемним. Посилання ХМР на розірвання договору не може бути підставою для нарахувань відповідачу. Крім того, представниця позивача зазначає, що відповідач фактично використовує лише будівлю площею 276,6 кв.м., а не всю ділянку, розрахунок за 0,3254 га є незаконним. Витяг з НГО від 10.03.2020 є неактуальним для проведення розрахунку за спірний період. 1.5. Ухвалою суду від 04.08.2025 було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.10.2025, яка відображена у протоколі судового засідання, було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні. Ухвалою суду від 16.01.2026, яка відображена у протоколі судового засідання, було відмовлено у задоволенні клопотання представниці позивача про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 520/30438/25, оскільки позовна заява [PERSON] у справі № 520/30438/25 була повернута позивачу. 1.6. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, які викладені у позові. В судовому засіданні 23.01.2026 для проголошення рішення представник позивача присутній не був. Представниця відповідача в судовому засіданні 05.12.2025 заперечувала проти задоволення позову. В судові засідання 16.01.2026 та 23.01.2026 представниця позивача не з`явилася, причин неявки суду не повідомила. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.08.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005 розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням 1.14.2 землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання: для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1» (адміністративна будівля), форма власності комунальна, площа земельної ділянки 0,3254 гектари, дата державної реєстрації земельної ділянки 31.05.2010. У додатку до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.08.2021 наведено кадастровий план земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005, при цьому на кадастровому плані наявне зображення лише однієї споруди, яка у експлікації позначена як капітальна одноповерхова споруда площею 0,0333 га, а інша площа 0,2921 га вказана як угіддя під проїздами, проходами, площадками. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2024, земельна ділянка з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005 за адресою: [ADDRESS] , площею 0,3254 га, належить на праві власності територіальній громаді Харківської міської ради Харківської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.05.2014 та Закону України № 5245-VI від 06.09.2012. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно також вказано, що 15.04.2010 між Харківською міською радою як орендодавцем та ПАТ «Харківське підприємство автобусних станції» як орендарем було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строк дії договору до 01.11.2018 з правом пролонгації, 04.12.2017 укладена угода про розірвання договору оренди землі. Крім того, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2024, нежитлова будівля літ. «А-1» загальною площею 276,6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , перебуває у власності [PERSON] з 29.12.2020 на підставі договору дарування від 29.12.2020. Дарувальником була [PERSON] , яка 23.12.2016 придбала право власності на будівлю на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2024, за адресою: [ADDRESS] , знаходяться також нежитлові будівлі Б-1 влощею 25,6 кв.м., В-1 площею 111,5 кв.м., Г-1 площею 170,5 кв.м., які належать іншій особі на праві власності. Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.03.2020 №2346/0/45-20, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 3254 кв.м. становить 15175880 грн. 2.2. Згідно з листом заступника начальника ГУ ДПС в Харківській області від 07.10.2024 сплата земельного податку та орендної плати з фізичних осіб від [PERSON] та [PERSON] за період з 01.11.2020 по 31.12.2021 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005 відсутня. Згідно з актом від 24.10.2024, складеного головним спеціалістом Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, проведено обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6310138200:04:048:0005. Під час обстеження встановлено, що на території ділянки площею 0,3254 га знаходиться нежитлова будівля літ. А-1, право власності на яку зареєстровано за [PERSON] . Згідно з розрахунками суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства, складених 24.10.2024 працівниками Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати стосовно земельної ділянки з кадастровим номер 6310138200:04:048:0005 за адресою: [ADDRESS] , за період з 29.12.2020 по 31.12.2020 становить 9790,89 грн., за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 1214070,40 грн. Розрахунок проведено із урахуванням ставки річної орендної плати у розмірі 8%. 2.3. Згідно з клопотанням [PERSON] від 23.04.2021 та від 30.06.2021, які адресовані секретарю Харківської міської ради, вбачається, що відповідно до договору дарування від 29.12.2020 [PERSON] набуто право власності на нежитлову будівлю, яка розташована на земельній ділянці, з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005, форма власності комунальна, цільове призначення для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. А-1 (адміністративна будівля). Вказана земельна ділянка була сформована для потреб транспорту та зв`язку. [PERSON] не має наміру використовувати будівлю для потреб транспорту та зв`язку. В зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просить розглянути питання щодо поділу земельної ділянки, площею 03254 га на дві окремі ділянки, з яких земельну ділянку, площею орієнтовано 0,0784 га, надати [PERSON] в користування на умовах оренди для обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1», площею 276,6 кв.м. Згідно з листом заступника директора Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради №К-1-33021/1-21.08-31 від 27.07.2021 у відповідь на звернення [PERSON] від 30.06.2021 повідомляється, що за результатом розгляду буде підготовлено відповідний проект рішення, який буде розглянуто у відповідності до вимог Харківської міської ради. Згідно з клопотанням [PERSON] від 21.03.2023, яке адресовано секретарю Харківської міської ради, вбачається, що відповідно до договору дарування від 29.12.2020 [PERSON] набуто право власності на нежитлову будівлю, яка розташована на земельній ділянці, з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005, форма власності комунальна, цільове призначення для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. А-1 (адміністративна будівля). Вказана земельна ділянка була сформована для потреб транспорту та зв`язку. [PERSON] не має наміру використовувати будівлю для потреб транспорту та зв`язку. В зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просить розглянути питання щодо поділу земельної ділянки, площею 03254 га на дві окремі ділянки, з яких земельну ділянку, площею орієнтовано 0,0784 га, надати [PERSON] в користування на умовах оренд для обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1», площею 276,6 кв.м. Листи аналогічного змісту надсилалися 23.04.2021 та 04.08.2021, але були залишені без відповіді. Згідно з листом директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради №К-1-13422/1-24.08.31 від 13.09.2024 у відповідь на звернення [PERSON] від 15.08.2024 повідомляється, що з дати набуття права власності [PERSON] місцевим бюджетом не отримано кошти за використання землі у вигляді орендної плати. Загальна сума безпідставно збережених коштів за період з 29.12.2020 по 28.02.2022 орієнтовано становить 1223861,29 грн. З огляду на наведене, питання щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005 може бути розглянуто лише після відшкодування Харківській міській раді безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки. 3. Релевантні джерела права 3.1. У статті 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК) визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно з п. в ч. 1 ст. 96 ЗК землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Статтею 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. У ч. 4 ст. 120 ЗК визначено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається. Відповідно до ч. 1-3 ст. 124 ЗК передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 134 ЗК не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Частиною 1 ст. 123 ЗК (в редакції, яка була чинною станом на 2020 та 2021 роки) визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. 3.2. Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Статтею 1214 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України Про оренду землі укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів. Частина 2 ст. 21 вищевказаного Закону визначає, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Пунктом 14.1.136 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди. У пункті 288.5 статті 288 Податкового кодексу України вказано, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: - не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; - не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; - може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах. Пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України визначено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. У пункті 2.5 Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 № 41/08, вказано, що розмір поточної базової ставки орендної плати, визначений відповідно до наведених вихідних даних, становить 0,08. 3.3. Велика палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 зробила висновок про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. У пункті 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19 вказано, що якщо тлумачити приписи статті 1212 ЦК України телеологічно, тобто згідно з їхніми цілями, то до випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку). У пункті 7.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20 вказано, що належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98 - 103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Письмові докази, які досліджені та описані судом у розділі 2 мотивувальної частини цього рішення, підтверджують, що відповідач [PERSON] з 29.12.2020 є власником нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 276,6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана нежитлова будівля розташована на земельній ділянці площею 0,3254 гектари з кадастровим номером 6310138200:04:048:0005, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади Харківської міської ради та має вид використання: для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1». Отже, відповідач на підставі ст. 377 Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України з 29.12.2020 отримав право користування вищевказаною земельною ділянкою без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача. При цьому до суду не було надано доказів того, відчужувач нежитлової будівлі «А-1», який подарував цю будівлю відповідачу, користувався земельною ділянкою на підставі договору оренди. Тобто, до відповідача перейшло право користування вищевказаною земельною ділянкою без договору оренди. Разом з тим, крім права користування земельною ділянкою, відповідач також отримав обов`язок щодо плати за користування земельною ділянкою на користь власника ділянки - територіальної громади Харківської міської ради, представником законних інтересів якої є Харківська міська рада. Суд зауважує, що до моменту оформлення відповідачем права оренди земельної ділянки, на якій розташований належний йому об`єкт нерухомого майна, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Відповідач, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Стосовно розрахунку доходу відповідача у період з 29.12.2020 по 31.12.2021 як розміру плати за земельну ділянку комунальної власності площею 3254 кв.м. у формі орендної плати, що нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування - суд зазначає, що вказаний розрахунок узгоджується з показником нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а також відповідає статтям 288, 289 Податкового кодексу України та рішенню Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08 «Про затвердження положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові». На підставі відповідного розрахунку судом встановлено, що у період з 29.12.2020 по 31.12.2021 розмір орендної плати мав становити загалом 1223861,29 грн. Відповідачем або його представником не надано суду будь-яких мотивованих заперечень та контррозрахунків стосовно нарахованої позивачем суми доходу. 4.2. Стосовно аргументів представниці відповідача про неодноразове звернення відповідача до Харківської міської ради щодо поділу спірної земельної ділянки суд зазначає, що правове значення в даному випадку має лише те, що в підсумку земельна ділянка так і не була поділена. Суд враховує, що відповідач дійсно ініціював питання про поділ земельної ділянки. Однак, відповідач не проявив достатньої наполегливості в цьому питанні, не оскаржив можливу протиправну бездіяльність міської ради, не отримав документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки тощо. Суд не може ухвалювати рішення на підставі припущень про те, який розмір платежів мав би сплатити відповідач в разі поділу земельної ділянки. Посилання представниці відповідача на застосування позивачем застарілого значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та коефіціенту 3,0 є неспроможними, оскільки представниця відповідача не надала доказів того, що відповідач оспорював дії відповідних суб`єктів владних повноважень щодо затвердження певного розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки і такий розмір було змінено. Посилання на те, що договір оренди від 20.05.2014 спірної ділянки між Харківською міською радою та іншою юридичною особою передбачав ставку 3 %, також є неспроможними. Вказаний договір оренди земельної ділянки було розірвано 04.12.2017, про що було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, цей договір оренди вже не був чинним станом на день набуття відповідачем права користування земельною ділянкою. Відповідач не оскаржував правочин щодо розірвання вищевказаного договору оренди, відомості про розірвання договору оренди внесені у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, а тому посилання представниці відповідача на нікчемність дій попереднього власника нежитлової будівлі щодо розірвання договору оренди є необґрунтованими. Крім того, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що строк дії договору оренди в будь-якому випадку закінчувався 01.11.2018 і до суду не було надано відомостей про те, що строк дії договору було продовжено. Посилання представниці відповідача на те, що на спірною ділянкою могли користуватися інші особи - власники інших будівель, що розташовані поруч, є необґрунтованими та не підтверджуються будь-якими доказами. Суд повторює, що згідно з відомостями з Державного земельного кадастру видом використання спірної земельної ділянки є саме експлуатація та обслуговування нежитлової будівлі А-1, яка належить відповідачу. 4.3. В підсумку суд зазначає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 31.07.2025 про сплату судового збору в сумі 18357,92 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 18357,92 грн.

Outcome: approved