Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем зареєструвала шлюб 14.07.2014. Від цього шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO] , який в теперішній час мешкає разом з нею, батьком доньки вказаний відповідач. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.03.2021, шлюб між ними було розірвано. 15.12.2022 вона уклала шлюб з [PERSON] . Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. З січня 2021 відповідач припинив спілкування з їх дитиною, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач живе окремо в іншому населенному пункті, більше 3-х років відмовляється приїджати та навідувати доньку, не цікавиться умовами її проживання, відмовляється навіть підтримувати електронний зв`язок з дитиною, донька не отримує жодних подарунків від батька. Станом на 04.09.2024, заборгованість по аліментам складає 7533,75 грн. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO] . Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, її представник позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце слухання справи повідомлений у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2025 витребувана інформація з Міністерства соціальної політики зодо місця реєстрації відповідача як вгутрішньо переміщеної особи. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 10.06.2025 відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 19.08.2025, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі пояснення (заперечення), висновок. Ухвалою суду від 19.08.2025 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 30.10.2025. У зв`язку із неявкою відповідача, що був повідомлений відповідно до ЦПК України про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що сторони 14.07.2014 зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим виконкомом Артемівської сільської ради Костянтинівського р-ну Донецької області, актовий запис № 7. Від шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, місце реєстрації: Муніципальна казенна установа «Управління ЗАГС при виконавчому комітеті муніципальної освіти міста Набережні Челни», запис акту про народження № 3241. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.03.2021, шлюб між сторонами було розірвано. Позивач та [PERSON] 15.04.2022 зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, місце реєстрації: Новомосковський відділ ДРАЦС у Новомосковському р-ні Дніпропетровської області, актовий запис № 289. Згідно довідки Новомосковського ВДВС у Новомосковському р-ні Дніпропетровської області від 04.09.2024, відповідач має заборгованість по аліментам у сумі 7533,75 грн. Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Самарівської міської ради від 29.07.2025, виконавчий комітет Самарівської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] [INFO] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивача знає 5 років, це дружина її брата на теперішній час, відповідача не знає, жодного разу його не бачила, він не приїжджає, навіть не телефонує. З позивачем спілкується щодня. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач це її подруга, мешкали в одному селі. Відповідача взагалі не бачила, той не брав участі у вихованні дитини Вона бачила, як позивач сама займалася дитиною, водила її у дитсадок, лікарню тощо. Зараз обов`язки батька виконує її теперішній чоловік. Дитина [PERSON] [INFO] у судовому засіданні пояснила, що їй 7 років, навчається у 2-му класі, мешкає з мамою, батьком, братом та бабусею. Батька зовуть Антон, відповідача не знає. V. Оцінка суду Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст. 18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач, всупереч встановленим Конвенцією про права та захист дитини положенням, ст. 150 СК України, не бажає надавати дитині повний і гармонійний розвиток в сімейному оточенні, не турбується про її добробут і розвиток, ухиляється від належного утримання та виховання своєї дитини, не цікавиться її життям, умовами проживання, усунувшись у повній мірі від матеріального утримання та виховання дитини, переклавши свої батьківські обов`язки в повному обсязі на матір. При розгляді даної справи по суті, суд виходить з того, що позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує свої батьківські обов`язки. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків, суду не надано. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обов`язків свідчить про свідоме нехтування ним своїми обов`язками, тому задля захисту інтересів неповнолітнього [PERSON] [INFO] , суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 150, 164 СК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved