Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 28.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір № 602556313 на суму 11100,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 11100,00 грн 28.11.2021 на банківську карту № 4149-62XX-XXXX-4120 відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Але відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №602556313 від 28.11.2021, становить 37102,86 грн, яка складається з: 11100,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 26002,86 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Внаслідок укладення договорів факторингу позивач набув права вимоги до відповідача. В добровільному порядку позичальник заборгованість не сплачує. Тому позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» вказану заборгованість та судові витрати у справі. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 07 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо рахунку клієнта банку [PERSON] . Відповідач [PERSON] відзив на позов надав з порушенням встановленого судом строку, оскільки як підтверджується даними Електронного суду копію позовної заяви з додатками його представник одержала 23 листопада 2025 року. Відзив відповідач подав 22 січня 2026 року, тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку, встановленого судом для подання відзиву. При цьому про причини пропуску строку для подання відзиву відповідач не повідомив, з клопотаннями про поновлення пропущеного строку не подавав. Тому ухвалою суду від 26.01.2026 року відзив залишено без розгляду як такий, що подано з пропуском строку, встановленого судом для подання відзиву. Інші заяви по суті справи та клопотання від сторін суду не надходили. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві позивач звернувся з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , які про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились повторно. Представник відповідача повторно звернулась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача та його представника підстави для відкладення розгляду справи відсутні незалежно від поважності причин неявки. На підставі викладеного суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Судове засідання в даній справі, в яке не з`явились сторони, судом було призначено на 22.01.2026 року. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення в даній справі складено 26.01.2026. Тому датою ухвалення даного рішення судом зазначено 26.01.2026 року. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 602556313. Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно п. 1.1. договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 11100 грн 00 коп. (одинадцять тисяч сто грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Згідно пункту 1.3. договору Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 11100 грн 00 коп. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 23.12.2021 р.. Згідно пункту 1.7. договору Кредитна лінія надається строком на 25 (двадцять п`ять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі Дисконтний період), а саме до 23.12.2021 р. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Як передбачено п. 1.9. договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 697,15 (шістсот дев`яносто сім цілих п`ятнадцять сотих) процентів річних, що становить 1,91 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 697,77 (шістсот дев`яносто сім цілих сімдесят сім сотих) процентів річних, що становить 1,91 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. Також пунктом 1.12 договору передбачено, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. 1.13. Проценти в розмірі, визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми Кредиту Позичальником. Таким чином нарахування відсотків за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду ще на 90 днів прямо передбачено умовами договору. Факт перерахування коштів відповідачу [PERSON] на його платіжну картку № [NUMBER] підтверджується платіжним дорученням від 28.11.2021 року № cff1a77b-6011-422a-a0bc-17315f510e21. При цьому суд бере до уваги, що отримувачем коштів за цим платіжним дорученням є [PERSON] . Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надав виписку про рух коштів по рахунку [PERSON] , яким підтверджується факт зарахування на його рахунок 28.11.2021 коштів в сумі 11100,00 грн (а.с. 192-193). Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Таким чином судом встановлено факт укладення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] договору та одержання відповідачем за цим договором кредиту в розмірі 11100,00 грн. Вирішуючи питання щодо переходу до позивача права вимоги за кредитним договором, суд встановив наступне. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року). 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року продовжив свою дію і у 2024 році. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 , передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 170 від 25.01.2022 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020 та з урахуванням додаткової угоди до нього) визначено, що під правом вимоги розуміється всі права грошових вимог Клієнта до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020 та з урахуванням додаткової угоди до нього) встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у Клієнта в майбутньому (майбутня вимога). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що з підписанням реєстру прав вимоги № 137 від 08.06.2021 року до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] згідно договору № 602556313 від 28.11.2021. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01. Розділом 2 Договору факторингу 2 визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання цього Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 23.02.2024, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників. відповідно до п.1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № б/н від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025. Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем. Також судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав. Внаслідок цього утворилася заборгованість в сумі 37102,86 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 11100,00 грн; за процентами 26002,86 грн. Будь-яких доказів, підтверджуючих погашення цієї заборгованості повністю або частково, відповідач до матеріалів справи не надав. Тому, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 11100,00 грн, за процентами 26002,86 грн., а всього - 37102,86 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн., а всього 9422,40 грн. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума в розмірі 9422,40 грн. на відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved