Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3283161 від 13.09.2021 в розмірі 33160 грн та понесених судових витрат. Обґрунтовує позов тим, що 13.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір позики № 3283161. В подальшому 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого до ТзОВ «Вердикт Капітал» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект центр» укладений договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до умов якого до ТзОВ «Коллект центр» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3283161 від 13.09.2021 в сумі 33160 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основним боргом, 28000 грн заборгованість за відсотками, 1160 заборгованість за комісією. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, тому просить позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму боргу та стягнути судові витрати. Ухвалою від 25.11.2025 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом відповідача) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача Ткаченко М.М. в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За згодою представника позивача відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Установлено, що 13.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір позики № 3283161 в електронній формі. З умовами та правилами отримання кредитування відповідач ознайомився. Кредитна установа свої зобов`язання за договором виконала в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого до ТзОВ «Вердикт Капітал» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект центр» укладений договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до умов якого до ТзОВ «Коллект центр» перейшли права грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3283161 від 13.09.2021 в розмірі 33160 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основним боргом, 28000 грн заборгованість за відсотками, 1160 заборгованість за комісією. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст.1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №3283161 від 13.09.2021 становить в розмірі 32000 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основним боргом, 28000 грн заборгованість за відсотками. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомостей про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Крім цього, позивач просить стягнути на його користь з відповідача за вказаним договором комісію за надання кредиту в розмірі 1160 грн, яка на переконання суду задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Дії по «оформленню кредиту» є діями, які кредитодавець здійснює на власну користь (ведення кредитної справи, оформлення договору, облік заборгованості споживача тощо). В свою чергу, наявність Кредитного договору та процесу кредитування передбачає і дії, які споживач (позичальник) здійснює на користь кредитодавця (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє кредитодавець або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Оформлення та обслуговування кредиту є супутніми послугами. Відтак, умови Кредитного договору, якими передбачена винагорода «за оформлення, надання кредиту», є нікчемними згідно статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та частини другої статті 215 ЦК України. Позивачем у поданій ним до суду позовній заяві також не обґрунтовано законності вимоги про стягнення комісії «за надання кредиту», а тому нарахована позивачем комісія в розмірі 1160 грн за договором №3283161 від 13.09.2021 задоволенню не підлягає. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №3283161 від 13.09.2021 у розмірі 32000 грн, у вимозі про стягнення з відповідача на користь позивача комісії в розмірі 1160 грн слід відмовити. Відповідно до вимог ст.133, 141, 142 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги частково (96,5%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2337,66 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12545 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 527, 530, 610, 634, 639, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial