Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Акціонерне товариство "Акцет-Банк" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в розмірі 38576,50 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 14.10.2023 року між Акціонерним товариством "Акцет-Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № АВН0СТ155101697285720974 щодо надання останньому кредиту в розмірі 24000.00 грн. строком 36 місяців (тобто до 13.10.2026 року) із сплатою процентів у розмірі 55.00 % щорічно та комісії у розмірі 0.00 грн. (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту). Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 24000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 13.10.2026 року, терміном на 36 місяці. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 55.00 річних, відповідно до п. 7 Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн. Станом на 03.11.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складає суму в розмірі 38576,5 грн., яка складається з: 24000,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 14576,50 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. На підставі вище зазначеного, позивач просить стягнути з відповідача вище вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача Шкапенко О.В. про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет. У судове засідання не з`явився, натомість надіслав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином, як шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу проживання, електронну адресу, вказану у матеріалах справи, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. У судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань не надсилав. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлена відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, суд, виходячи з положень ст.281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Суд встановив, що 25.06.2023 відповідач [PERSON] надав свої персональні дані та іншу інформацію, підписав власноручним цифровим підписом Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «А-Банк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом із Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, як договір приєднання. Відповідач 25.06.2023 року подав та підписав власноручним цифровим підписом Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. Відповідач 14.10.2023 року як клієнт Банку, ознайомився із паспортом споживчого кредиту «Швидка готівка», який підписав електронним підписом за допомогою відкритого ключа. Надалі, 14.10.2023 року відповідач подав до банку електронну Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101697285720974, у якій просив надати йому кредит за послугою «Швидка готівка» на споживчі потреби у сумі 24000 грн., на строк 36 місяців із 14.10.2023 по 13.10.2026 включно, із процентною ставкою фіксованою 55% на рік, які сплачуються у складі щомісячного платежу. Передбачено нарахування пені за прострочення грошових зобов`язань позичальника. Заява підписана електронним підписом за допомогою відкритого ключа. Відповідно до пункту 18 Заяви, [PERSON] підтвердив та погодився із тим, що ця Заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Відповідач отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Факт надання позичальнику кредиту у розмірі 24000 грн. підтверджено Меморіальним ордером № TR.33198295.34387.65455 від 14.10.2023, за змістом якого за цим Меморіальним ордером відбулася видача кредиту згідно договору №АВН0СТ155101697285720974 від 14.10.2023, платник ПАТ «Акцент Банк» . Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що між сторонами спору 14.10.2023 укладено кредитний договір №АВН0СТ155101697285720974 про надання кредиту у розмірі 24000 грн. на строк 36 місяців, істотні умови якого викладено у Заяві про надання послуги «Швидка готівка» від 14.10.2023, яка разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Зі слів позивача, позичальник-відповідач не виконав зобов`язання за договором, не сплачував щомісячний платіж. За змістом наданого позивачем розрахунку заборгованості за період із 14.10.2023 по 03.11.2025 відповідачем жодного разу не вносився щомісячний платіж. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами спору доказів, суд вважає встановленою ту обставину, що відповідач отримав від позивача у тимчасове користування позикові грошові кошти, проте зобов`язання з їх повернення не виконав. Відповідно до положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, позивач має законні підстави для звернення до суду із вимогою повернути достроково розмір тіла кредиту та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення АТ «Акцент Банк» до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідач [PERSON] має суму заборгованості перед АТ «Акцент Банк» за кредитним договором №АВН0СТ155101697285720974 від 14.10.2023 року, у розмірі 38575,5 гривень, яка складається з наступного: 24000,00 гривень - заборгованість по кредиту (тілом кредиту); 14576,50 грн. загальний залишок заборгованості за процентами. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за вищевказаним Договором, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Згідно із наданого до суду платіжного доручення № 6005315526128 від 03.11.2025 року АТ «А-Банк» було сплачено судовий збір за подання до суду даного позову в сумі 2422,40 гривень. Приймаючи до уваги те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «Акцент Банк», то вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідно до яких у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial