Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

29 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1387-9513 від 30.04.2024 року (далі кредитний договір №1387-9513 від 30.04.2024 року), яка утворилась станом на 19.09.2025 року у розмірі 33 886 грн. 25 коп., з яких: 7 500 грн прострочена заборгованість за кредитом, 26 386 грн. 25 коп. заборгованість за нарахованими процентами та стягнути судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 30.04.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1387-9513 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачкою у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до п. 2.2, п. 2.3, 4.1 Договору, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відкрило клієнту невідновлювальну кредитну лінію шляхом надання грошових коштів в розмірі 5 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб, а відповідач зобов`язалася повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором №1387-9513 від 30.04.2024 року виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на номер банківської картки, вказаної при підписанні договору позичальником [PERSON] . Також 17.05.2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] була укладена додаткова угода про відкриття кредитної лінії № 1387-9513 шляхом обміну електронними повідомленнями, шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу додатковий кредит в сумі 2 500 грн. Відповідачка взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №1387-9513 від 30.04.2024 року належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором, що становить 45 562 грн. 50 коп., з яких: 7 500 грн прострочена заборгованість за кредитом, 38 062 грн. 50 коп. заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» шляхом часткового списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами у сумі 11 676 грн. 25 коп. за умови погашення відповідачем решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 33 886 грн. 25 коп. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину: прострочену заборгованість за кредитом 7 500 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 26 386 грн. 25 коп., що разом становить 33 886 грн. 25 коп. Ухвалою судді від 05 листопада 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. В судове засідання представник позивача не з`явилась, разом із позовом надіслала клопотання у якому просить розгляд справи проводити за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом відправки рекомендованих повідомлень за зареєстрованим місцем її проживання та розміщенням на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про її виклик. Відзиву на позов не подала, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. За ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, згідно ст.281 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електроннукомерцію»). Відповідно до ч.ч. 3-6, ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі субєкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 30.04.2024 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1387-9513 продукту «CreditKasa» на суму 5 000 грн. зі сплатою відсотків, строком 365 календарних днів (до 29.04.2025 року), базовий період 14 днів, стандартна процентна ставка 1,45 % за кожен день користування кредитом, комісія за видачу кредиту становить 15.00% від суми виданого кредиту. Крім того, 17.05.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1387-9513, згідно якої [PERSON] 17.05.2024 року отримала від позивача кредит у розмірі 2 500 грн. Згідно п. 3 додаткової угоди від 17.05.2024 року, сторони погодили, що після укладення цієї Додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у Кредит, сторони погодили про змінення умов кредитування за Договором. У зв`язку із зазначеним після укладення цієї Додаткової угоди та отримання Позичальником додаткових грошових коштів у Кредит: сума неповернутого Кредиту становить: 7 500 грн.; кількість днів користування Кредитом, що залишається після укладення цієї Додаткової угоди становить 365 календарних днів. З урахуванням зазначеного: орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 13 738.96 (тринадцять тисяч сімсот тридцять вісім цілих, дев`яносто шість сотих ) процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування з урахуванням Несплачених процентів та Несплаченої комісії: 47 266.25 грн. Відповідно до п.4 додаткової угоди від 17.05.2024 року, сторони погодили, що після укладення цієї Додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у Кредит: орієнтовні загальні витрати за споживчим кредитом за час з моменту укладення цієї Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування без урахування Несплачених процентів та Несплаченої комісії становлять: 39 693.75 грн. З урахуванням зазначеного: денна процентна ставка на дату укладення цієї Додаткової угоди становить: 1.45 процентів. У відповідності до п.6 та 7 додаткової угоди від 17.05.2024 року, умови Договору, що не суперечать цій Додатковій угоді, залишаються чинними та Сторони підтверджують свої зобов`язання за ними. Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору. Відповідач підписав вищезазначені електронні договори шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором С7059 та А7535, цим самим погодився з умовами відкриття кредитної лінії та з умовами додаткової угоди, що підтверджується п.3.1 та 13 Договору. Підписуючи кредитний договір №1387-9513 від 30.04.2024 року електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, [PERSON] погодилася на означені умови та погодилася з орієнтовною загальною вартістю кредиту в сумі 45 562 грн. 50 коп., яку зобов`язалася повернути. З огляду на вищезазначене, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідачки на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 №910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Вищевикладене узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. ТОВ «Укр кредит фінанс» 30.04.2024 року перерахувало суму кредиту в розмірі 5 000 грн., та 17.05.2024 року перерахувало суму кредиту в розмірі 2 500 грн., на вказану відповідачем на платіжну карту, зазначену [PERSON] в реквізитах Договорів як «номер особистого електронного платіжного засобу» № [NUMBER] . Переказ коштів здійснювався ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за допомогою системи EasyPay. Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1387-9513 від 30.04.2024 року та додаткової угоди 17.05.2024 року станом на 19.09.2025 року, заборгованість [PERSON] складає 45 562 грн. 50 коп., з яких: 7 500 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 38 062 грн. 50 коп. - заборгованість за нарахованими процентами. Наявність означеної заборгованості відповідачем не спростовано, відповідач погодилась з такими умовами добровільно, підписавши Договір у дослідженій редакції. Отже, відсутні підстави вважати, що укладений кредитний договір порушує принцип справедливості, добросовісності та розумності, оскільки сторони в добровільному порядку погодили всі істотні умови щодо користування кредитними коштами, в разі непогодження з умовами кредитування відповідач могла або взагалі відмовитися від відкриття кредитної лінії, або повернути отримані від позивача кошти протягом встановленого пільгового періоду. Позивачем долучено, як письмовий доказ, Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Метою вказаної акції є сприяння виконанню клієнтами Товариства, зокрема відповідачем [PERSON] , своїх зобовязань шляхом їх зменшення за рахунок часткового прощення (припинення) зобовязань Учасника акції за укладеним ним кредитним договором з Товариством. Таким чином, позивач з урахуванням вказаної Програмиакції, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №1387-9513 від 30.04.2024 року у сумі 33 886 грн. 25 коп. з яких: прострочену заборгованість за кредитом 7 500 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 26 386 грн. 25 коп. З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що 30.04.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1387-9513 та додаткова угода до кредитного договору від 17.05.2024 року, вказані договори підписані [PERSON] за допомогою електронних підписів (одноразових ідентифікаторів) С7059 та А7535, відповідач не виконала свої кредитні зобов`язання щодо повернення коштів позивачу, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved