Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

23 серпня 2025 року, через систему «Електронний суд», представник позивача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ"- адвокат Столітній Михайло Миколайович, який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1969500 від 12.08.2025 року, звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" суму заборгованості в розмірі 30000,00 грн., з яких сума кредиту - 3000,00 грн, сума процентів за користування кредитом 19200,00 грн., нараховані Позивачем, проценти за 104 календарних днів - 7800,00 грн. судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Також, просить в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] (дата народження - [INFO] ), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що 12 квітня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено Договір № 1550735 про надання споживчого кредиту. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 3000,00 грн. (п. 1.3. Договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 3000,00грн.,шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. [NUMBER] Кредитні кошти відповідачу перераховувалися у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку. 24.12.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу № 24122024, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, укладеним з відповідачем. До позивача відповідно до укладеного Договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 1550735 від 12.04.2024 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24 грудня 2024 року №24122024, строк дії Договору № 1550735 від 12.04.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.12.2024 року по 07.04.2025 року (104 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 7800 грн. за наступною формулою: 3000грн * 2,5% = 75грн*104 календарних дні = 7800,00 грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.4 Договору № 1550735 від 12.04.2024, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 30000,00 грн., з яких сума кредиту - 3000,00 грн, сума процентів за користування кредитом 19200,00 грн., нараховані Позивачем, проценти за 104 календарних днів - 7800,00 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена. Всупереч умовам Договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у загальному розмірі 30000 грн. Також, у зв`язку з розглядом даної справи позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., які просить стягнути з відповідача разом із сумою сплаченого судового збору 2422, 40 грн. Крім того, позивач просив: в порядку частин десятої, одинадцятої статті265ЦПК України органу (особі),що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати 3 %річних відповідно до статті625Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат:І =((si*s):100) s,де І-сума інфляційних втрат; si-індекс інфляції за певний період ;s-сума заборгованості;100-переведення відсотків, Розрахунок 3%річних:С*3:100:365*Дн.,де С сума основного боргу; 3%річних;100-переведення відсотків;365 кількість днів у році; Дн. Кількість днів прострочення, починаючи здати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат 3%річних [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА ЗОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ«ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Також, просив роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін; відповідачу встановлено строк для подання відзиву. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутності представника ( а.с. 14 зворот). Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог п. 4 ч.8ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено, що 12 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1550735, відповідно до умов якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, виконати інші обов`язки, передбачені договором на умовах, визначених Договором. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування. Знижена процентна ставка становить 0,010% за кожен день користування кредитом та застосовується на умовах, визначених п. 1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на день укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 30000,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосуванням зниженої процентної ставки 27759 грн. У випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) клієнтом своїх грошових зобов`язань за договором Товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу Товариства сплатити штраф у розмірі 150 грн на 4 день такого невиконання та у розмірі 30 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання ( а.с 89-93). Кредитний договір був підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором С823 12.04.2024 року, о 09:12:05. згідно Додатку № 1 до Договору, сторони визначили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, узгодивши графік щомісячного платежу в розмірі певної частки суми кредиту та відсотків протягом періоду: з 12.04.2024 року по 07.04.2025 року (а.с. 93 зворот). В матеріалах справи містяться офіційні Правила Програми лояльності ТОВ «СЛОН Кредит» по продукту «Комфортний» , затверджені наказом директора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» №02-КД від 10.01.2023 року, які діють з 10.01.2023 року у редакції чинній на день укладення 12 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1550735, які є невід`ємною частиною Договору та Публічна пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів ( а.с. 40-42,43-44) Паспорт споживчого кредиту з інформацію про умови кредитування також підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Х347 12.04.2024 року, о 09:11:50 ( а.с. 72-73.). Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 1550735 від 12.04.2024 року [PERSON] отримав 12.04.2024 року кредит в сумі 3000,00 грн на платіжну карту № [NUMBER] через платіжну систему ТОВ «ПЕЙТЕК» ( а с. 83). Як вбачається із довідки АТ КБ «Приватбанк» від 01.09.2025 на ім`я [PERSON] , Банком була емітована платіжна картка № [NUMBER] 02.08.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] , було зарахування коштів у сумі 7 000,00 грн. на яку 12.04.2024 року було зарахування коштів у сумі 3 000,00 грн. ( а.с. 104). Відповідач умови договору не виконав, в установлений строк грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим за договором виникла заборгованість в сумі 31500 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 3000,00 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 27000 грн. та 1500 сума штрафу (а.с. 50-53 зворот., 76). Відповідачем вказаний розрахунок заборгованості не спростовано. 24 грудня 2024 року між ТОВ «СЛОН Кредит» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 24122024. відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН Кредит» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за оплату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників ( а.с.48-55 зворот.) Згідно з п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору. Згідно п.1.2 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №3 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Зі витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24122024від 24 грудня 2024 року слідує, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 1550735 від 12 квітня 2024 року (а.с. 80). З дослідженої в судовому засіданні платіжної інструкції від 26 грудня 2024 року вбачається , що Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» внесло на рахунок ТОВ «СЛОН Кредит» суму коштів 2159760,91 грн . Призначення платежу: сплата за договором факторингу №24122024 від 24.12.2024 року ( а.с 69) Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25 листопада 2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» ( а.с.45). Таким чином, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» є правонаступником ТОВ «СЛОН Кредит» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з відповідачем. ТОВ «СЛОН Кредит» направляло відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1550735 від 12.04.2024 року ( а.с.74) Відповідно до розрахунку заборгованості позивача заборгованість за Договором №1550735 про надання споживчого складає за 104 календарних днів з 25.12.2024 року по 07.04.2025 року складає 7800 грн ( а.с 77-78) Частинами 1 та 2ст. 512 ЦК Українипередбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ізст. 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю настання відповідних правових наслідків. За нормами ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказані положення закону передбачають альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій особі цього договору. Оскільки договір про надання кредиту підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором № 1550735 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12 квітня 2024 року, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ«ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 30000,00 грн., з яких сума кредиту - 3000,00 грн, сума процентів за користування кредитом 19200,00 грн., нараховані Позивачем, проценти за 104 календарних днів - 7800,00 грн Вирішуючи позовні вимоги про застосування положень ч.ч. 10, 11ст. 265 ЦПК України та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 10ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. В свою чергу, згідно ч. 11ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи. Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18Перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 12.04.024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial