Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до Ямпільського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.06.2024 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 24.06.2024 відповідачем підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов і Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості станом на 10.11.2025 в розмірі 126241,69 гривень, яка складається з: 92087,27 гривень - заборгованість за кредитом; 33704,42 гривень - заборгованість за відсотками та 450,00 грн. - пеня. Добровільно сплатити заборгованість відповідач не бажає. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором, №б/н від 24.06.2024, станом на 10.11.2025 в розмірі 126241 (сто двадцять шість тисяч двісті сорок одну) гривню 69 (шістдесят дев`ять) копійок, з яких: 92087 (дев`яносто дві тисячі вісімдесят сім) гривень 27 (двадцять сім) копійок заборгованість за кредитом; 33704 (тридцять три тисячі сімсот чотири) гривні 42 (сорок дві) копійки заборгованість по відсоткам; 450 (чотириста п`ятдесят) гривень пеня, а також понесені судові витрати у справі в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.06.2024 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 24.06.2024 відповідачем підписано заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Зі змісту вказаної заяви слідує, що відповідач погодився, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач також беззаперечно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд, в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Відповідно до п.п. 3-7 заяви від 24.06.2024, вид кредиту - Кредитний ліміт на поточний рахунок, тип кредиту - Кредитування рахунку, мета отримання кредиту - споживчі цілі, сума кредиту (ліміту) - від 1 000 грн до 200 000 грн, пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік. Строк кредитування (строк дії кредитного договору) 240 місяців. (а.с.7-10). 24.06.2024 відповідач також ознайомився та підписав електронним підписом Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена». Паспортом споживчого кредиту визначено тип кредиту кредитування з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту від 1000 до 200000 грн.; строк кредитування - 240 місяців з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту на споживчі потреби; пільгова процентна ставка: 0,000001%. Пільговий період - до 62 днів. Базова процентна ставка:40,8% на рік (а.с.11-12). З виписки по картці, наданої позивачем, вбачається, що відповідач [PERSON] з 24.06.2024 по 01.11.2025 активно користувався карткою та вносив суми для погашення заборгованості (а.с.12 зворот-28). Згідно довідки за лімітами встановлено, що [PERSON] за період з 24.06.2024 по 14.11.2025 встановлено кредитні ліміти, останній з якого збільшено 07.08.2024 на суму 92100 грн. (а.с.29). Крім того, згідно довідки за картками, наданої позивачем, [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; (а.с.29 зворотній бік). З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 24.06.2024, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, станом на 10.11.2025 становить 126241,69 гривень, яка складається з: 92087,27 гривень - заборгованість за кредитом; 33704,42 гривень - заборгованість за відсотками та 450,00 грн. - пеня (а.с.30-32). Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих доказів, що відповідачу були надані кредитні кошти, якими він користувався, однак, допустив неналежне виконання своїх обов`язків, порушив умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики та відсотків за користування нею. Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості та процентів за кредитом в строки, передбачені умовами кредитного договору, та з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості, а саме суми заборгованості за основною сумою боргу та суми заборгованості за відсотками обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростувала. Щодо вимог про стягнення суми заборгованості за пенею, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до тепер. Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати пеню, штрафи в розмірі 450,00 грн., від сплати яких позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення таких. Відтак, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 24.06.2024 в розмірі 125791,69 гривень, яка складається з: 902087,27 гривень - заборгованість за кредитом; 33704,42 гривень - заборгованість за відсотками. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6005315529462 від 14.11.2025. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ «А-Банк» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2413,76 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40 х 125791,69/126241,69= 2413,76). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial