Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

02.12.2025 до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час його навчання урозмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу) відповідача . Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , відповідний актовий запис № 807 складений відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області. Батьки у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відомості про батька внесені згідно ст. 126 Сімейного Кодексу України (далі - СК України). На момент звернення до суду позивач є студентом 3-го курсу денної форми навчання Національного медичного університету імені О.О. Богомольця з 01.09.2023 до 30.06.2029 у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Позивач не працює, офіційного доходу не має, окрім стипендії. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, працездатний, стан здоров`я дозволяє сплачувати аліменти. Згідно інформації № 2081392 від 03.12.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . З 03.07.2022 м. Лисичанськ є тимчасово окупованою територією відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376. 04.12.2025 по справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом осіб. 08.01.2026 та 20.01.2026 у судові засідання не з`явились сторони, а саме: позивач повідомлений належним чином про дату, час, місце розгляду справи належним чином. До позову додав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов, просив задовольнити, проти заочного розгляду не справи не заперечував; відповідач повідомлений належним чином на підставі ч.1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»), згідно якої, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за 20 днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за 10 днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опоблікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, місце, час розгляду справи (ч.1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ч. 11 ст. 128 ЦПК України). Про причини неявки відповідач суду не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. На підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими гл. 11 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: (1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; (2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; (3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; (3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; (3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; (4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом достовірно встановлено та не спростоване сторонами, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач разом із сином не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно довідки № 4982 від 19.09.2025 [PERSON] , [INFO] , на момент звернення до суду із позовом є студентом 3-го курсу денної форми навчання Національного медичного університету імені О.О. Богомольця з 01.09.2023 до 30.06.2029. Позивач у зв`язку із навчанням на денній формі не має змоги працевлаштуватися та потребує матеріальної допомоги батька. Згідно частин 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200, ст. 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, в частині 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Ообов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку із цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (постанова Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006). Ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини, як стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з урахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Суд вважає, що [PERSON] дійсно не має змоги працювати, оскільки є студентом денної форми навчання. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню із відповідача, суд враховує, що відповідач працює, отримує заробітну плату, доказів щодо інших осіб на утриманні та інших аліментних зобов`язань ним не надано. Судом не встановлені обставини, передбачені законодавством щодо звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, інші обставини, що мають істотне значення тощо. Відповідачем протилежного суду не доведено та не спростовано, не надано доказів неможливості надання матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Висновок суду узгоджується із правовими позиціями, висловленими, зокрема у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 по справі № 760/17457/16-ц, від 04.12.2019 по справі № 212/6120/18, від 06.10.2021 по справі № 310/1881/20. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає, що п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів є звільненими від сплати судового збору. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 4 цього Закону з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір на суму 1211 грн 20 коп. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Outcome: approved