Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , отримує послуги з розподілу природного газу, але за них не сплачує. Станом на 01.03.2025 заборгованість відповідача за період з 01 березня 2024 року по 01 березня 2025 року становить 4134,08 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати позивача у зв`язку з порушенням зобов`язання становлять 330,07 грн., 3% річних за час прострочення 76,34 грн. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 4134,08 грн, 3% річних у розмірі 76,34 грн, інфляційні втрати у розмірі 330,07 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2025 року відкрито провадження в справі за позовом АТ «Полтавагаз», яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про захист прав споживачів. У зустрічній позовній заяві посилався на те, що правовідносини з надання послуг з розподілу природного газу між ним та АТ «Полтавагаз» відсутні. Він не укладав з АТ «Полтавагаз» у встановленому законом порядку на надання послуг з розподілу природного газу. АТ «Полтавагаз» таких послуг йому не надавав, відповідно, [PERSON] послуг з розподілу природного газу не отримував, а тому у нього не виникало зобов`язання щодо оплати таких послуг. Тому заборгованість перед позивачем у нього відсутня. Крім того, АТ «Полтавагаз» не надано належних доказів на підтвердження його позовних вимог. З посиланням на ці та інші обставини [PERSON] просив суд відмовити в задоволенні позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до нього про стягнення заборгованості з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Також просив суд визнати неправомірними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» по нарахуванню побутовому споживачу [PERSON] по об`єкту: будинок [ADDRESS] заборгованості 4134,08 грн основного боргу, 76,34 грн 3% річних, 330,07 грн інфляційних втрат, 3028,00 грн судового збору, а всього 7568,49 на оплату послуг розподілу природного газу та визнати відсутність обов`язку побутового споживача [PERSON] по об`єкту: будинок [ADDRESS] сплачувати заборгованість та судовий збір у вказаних розмірах (а.с.109 164). Також відповідач [PERSON] надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив та в їх задоволенні просив відмовити. При цьому посилався на обставини, аналогічні тим, що викладені в його зустрічній позовній заяві (а.с. 32-67). Позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» надав відповідь на відзив, у якій заперечив проти наведених у відзиві доводів відповідача. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних та судові витрати (а.с. 68-73). АТ «Полтавагаз» також подано відзив на зустрічну позовну заяву, у якому, посилаючись на безпідставність зустрічних позовних вимог, позивач просив суд відмовити в задоволенні зустрічного позову та стягнути з [PERSON] на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість з врахуванням індексу інфляції та 3% річних та судові витрати (а.с.174-181). Ухвалою суду від 22 серпня 2025 року частково задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, а саме: витребувано у Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» копію акту прийому-передачі чи іншого документа, що підтверджує перебування газотранспортних мереж м.Полтави на балансі Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» та право на використання газотранспортних мереж м.Полтави, письмові відомості щодо наявності або відсутності у Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» письмової заяви [PERSON] про приєднання до договору про надання послуг з розподілу природного газу. Якщо така заява наявна, надати суду її копію. В задоволенні інших клопотань про витребування доказів відмовлено (а.с. 89-91). Ухвалами суду від 02 грудня 2025 року та від 21 січня 2026 року відмовлено в задоволені клопотань відповідача про витребування доказів. Також ухвалою суду від 21 січня 2026 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про посвідчення зауважень на дії головуючого. Інші заяви та клопотання сторонами суду не подавалися. Представник позивача Тур Н.І. в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи без участі представника АТ «Полтавагаз». В даній заві також просила суд стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 4 134,08 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, 76,34 грн 3% річних, 330,07 грн інфляційних витрат та 3 028,00 грн судового збору, а всього 7 568,49 грн на р/р [NUMBER] в філії Полтавське облуправління АТ «Державний ощадний банк України», код ЄДРПОУ 03351912. Також просила відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до АТ «Полтавагаз» в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився, звернувшись до суду з заявою про відкладення розгляду справи. В даній заяві зазначив, що на дане судове засідання з`явитися не має можливості. Тому просив перенести судове засідання на інший день. При цьому про причини неявки відповідач суду не повідомив. При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи або про наявність підставі для відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою учасників справи та їх представників суд керується положеннями ст. 223 ЦПК України, яка передбачає наслідки неявки в судове засідання учасника справи. Так, згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи без участі представника позивача. Тому неявка в судове засідання представника поривача не перешкоджає розгляду та не може бути підставою для відкладення розгляду справи. Згідно п. 2 ч. 2 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідач, звертаючись до суду з клопотанням про відкладення судового засідання не повідомив суду про причини неявки. Тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин неявки відповідача та відкладення розгляду справи у випадку визнання їх поважними. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки відповідач [PERSON] не повідомив суд про причини його неявки, згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи. Та вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. 27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Вказану обставину відповідач у його заявах по суті справи не заперечував. Крім того, дана обставина встановлена рішенням Київського районного суду м.Полтави у справі №552 /4296/24 від 26 листопада 2024 року, яке набрало законної сили 19 лютого 2025 року (а.с. 105-107). [PERSON] також є споживачем послуг з розподілу природного газу, що надаються позивачем за вказаною адресою. Відповідно до договору про надання послуг розподілу природного газу одна сторона - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» надає другій стороні відповідачу, як споживачу послуг за адресою: [ADDRESS] , послуги з розподілу природного газу, а відповідач такі послуги прийняв та від їх отримання не відмовлявся та частково оплатив. При цьому факт наявності між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» та [PERSON] правовідносин з надання послуг з розподілу природного за адресою: [ADDRESS] , та факт укладення сторонами договору про надання послуг з розподілу природного газу встановлено рішенням Київського районного суду м.Полтави у справі №552 /4296/24 від 26 листопада 2024 року, яке набрало законної сили 19 лютого 2025 року (а.с. 105-107). Зокрема, вказаним рішенням встановлено, що «відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджуються зняттям показників контрольних лічильників за адресою [ADDRESS] , що також є фактом згоди приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу... …Згідно картки абонента відповідача [PERSON] (код ЕІС 56ХМ26І014260724) станом на 01 липня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 5523 грн. 42 коп. Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу» та Цивільним кодексом України… …Відсутність між сторонами договірних відносин, на що звертав увагу відповідач є неприйнятними, оскільки фактично, зводяться до нерозуміння природи договору, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.03.2021 року №904/2073/19, не звільняє споживача послуг, як сторону зобов`язання, від його виконання… …Як установлено в судовому засіданні відповідач не звертався із письмовою заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу, відтак, послуги з розподілу природного газу він отримував та має сплатити їх вартість згідно розрахунку, який ним не спростований». Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного не підлягають встановленню обставини, які вже є встановленими іншим судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, а саме обставини наявності правовідносин з розподілу природного газу між АТ «Полтавагаз» як оператором газотранспортної системи та [PERSON] як споживачем. Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України. За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Факт приєднання відповідача до умов Типового договору розподілу природного газу, підтверджено, оскільки [PERSON] отримував послуги з постачання природного газу, що підтверджується наявними у справі доказами, а тому, відповідно, отримував і послуги з розподілу природного газу. Зазначена обставина також встановлена рішенням Київського районного суду м.Полтави у справі №552 /4296/24 від 26 листопада 2024 року, яке набрало законної сили 19 лютого 2025 року (а.с. 105-107). Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отримував послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконав, оплату за період споживання послуг з 01 березня 2024 року по 01 березня 2025 року не здійснював. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку, сума заборгованості [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за надані послуги з розподілу природного газу перед АТ «Полтавагаз» станом на 01.08.2025 становить 4134,08 грн. (а.с. 12). Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 4134,08 грн. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Станом на 01.08.2025 борг відповідача за послуги розподілу природного газу становить 4134,08 грн. Інфляційні втрати позивача у зв`язку з порушенням строків оплати послуг за цей період становлять 330,07 грн, 3% річних 76,34 грн. Всього заборгованість відповідача з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за цей період становить 4540,49 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи справу на підставі наявних доказів, враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності між сторонами правовідносин з розподілу природного газу на підставі договору розподілу природного газу, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання неправомірними дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» по нарахуванню побутовому споживачу [PERSON] заборгованості у розмірі 4134,08 грн, інфляційних втрат позивача у розмірі 330,07 грн та 3% річних у розмірі 76,34 грн задоволенню не підлягають. З цих же підстав не підлягають задоволенню і зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання відсутності обов`язку у побутового споживача [PERSON] сплатити заборгованість з врахуванням індексу інфляції та 3% річних у вказаних розмірах. Таким чином в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про захист прав споживачів слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. [PERSON] на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з цим судові витрати позивача АТ «Полтавагаз» на сплату судового збору при зверненні з позовом до суду необхідно компенсувати за рахунок держави у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. У зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову судові витрати за зустрічними позовними вимогами [PERSON] слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved