Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] . Заявник просить суд видати обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на 6 місяців, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки, а саме: заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб,в тому числі через [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати іх та в будь-якій спосіб сплкуватися з нею; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх особ,в тому числі через [PERSON] ; обмежити спілкування [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , шляхом проведення зустрічей тільки в присутності співробітників поліції або органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 300 метрів до неї та до місця проживання (перебування), адресу не повідомляє з міркувань безпеки, роботи, інших місць ії частого відвідування. 20.01.2026 відкрито провадження у справі. Заперечення на заяву про видачу обмежувального припису не подавалися. В судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви та пояснила, що в результаті фізичного та психологічного насильства колишнього чоловіка [PERSON] їх малолітня донька дуже перелякалась та налякана поведінкою батька. [PERSON] заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 25.06.2019, який розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.04.2025 у справі № 522/20251/25. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначили учасники справи в судовому засіданні, вони проживають окремо, а дитина проживає з матір`ю. [PERSON] систематично з травня 2025 звертається до Відділу поліції Одеського районного управління поліції в Одеській області з заявами щодо скоєння [PERSON] домашнього насильства по відношення до неї за ст. 173-2 ч.3 та за ст. 173-2 ч.1за скоєння домашнього насильства відносно [PERSON] .. Постановою Пересипського районного суду міста Одеси від 20 травня 2025 року [PERSON] визнано виним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено стягнення. Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від18 грудня 2025 [PERSON] визнано виним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та призначено стягнення. За заявою [PERSON] від 02.07.2025 щодо нанесення ій легкого телісного ушкодження ії колишнім чоловіком [PERSON] , [INFO] , що спричинило короткочасний розлад здоров`я (номер криминального провадження № 62025150020003186). Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У ч. 2 ст. 26 цього Закону передбачає, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 (№756/3859/19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Згідно з п. 14 ст. 1 Закону: - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. - фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункту 17 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до ст.ст. 81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник. У даній справі [PERSON] вважає себе особою, яка постраждала від сімейного насильства. Застосування припису стосується її колишнього чоловіка [PERSON] , якого вона вважає кривдником. [PERSON] впродовж останнього часу скоїв по відношенню до неї як фізичне так і психологічне насильство. Такі дії [PERSON] стали підставою для винесення відносно нього термінового заборонного припису стосовно кривдника від 05.10.2025 строком на 3 доби з 20:00 год. 05.10.2025 до 20:00 год 08.10.2025 із заходами: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Таким чином, судом встановлені систематичні випадки вчинення домашнього насильства стосовно [PERSON] зі сторони [PERSON] , а вжиті заходи реагування виявилися безрезультатними. Підсумовуючи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про видачу обмежувального припису частково, а саме: Видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] (зареєстрований [ADDRESS] ), яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки, а саме: - заборонити перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] ; - заборонити наближення на 100 м до місця проживання (перебування), роботи, відвідування [PERSON] ; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Встановити строк обмежувального припису 3 (три) місяця. Вимоги про обмеження спілкування [PERSON] успілкування [PERSON] з дитиною [PERSON] , 04.11.2020 року, не підлягають задоволенню, оскільки суду не наведені докази, що [PERSON] вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно дитини.

Outcome: partial