overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 9 вересня 2023 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові, актовий запис №288. Від шлюбу спільних дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, між ними відсутнє взаєморозуміння, в сім`ї постійно сварки, примирення з відповідачем неможливе. Оскільки сім`я остаточно розпалася, її збереження неможливе та недоцільне, просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог, просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився. подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 9 вересня 2023 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові ЗМУМЮ, актовий запис №288, (що підтверджується свідоцтвом про шлюб) Враховуючи, що сторони примирення не бажають, просять розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 1. 17 грудня 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Ткаченко Н.М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 27 липня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, про що складений актовий запис №198. Від шлюбу мають двох спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем припинено через розбіжність поглядів на життя та несумісність характерів. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. 2. У судове засідання позивач не з`явилась, проте згідно письмової заяви її представника адвоката Ткаченко Н.М. просить розглядати справу за відсутності позивача. Позовні вимоги щодо розірвання шлюбу позивач підтримує та просить їх задовольнити. 3. Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте згідно поданої заяви просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 4. Суд своєю ухвалою від 19 грудня 2025 прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 26 січня 2026 року. 5. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Кредитним договором №945170 від 17.08.2023 року в сумі 19 465.00 гривень , суму судового збору 2422.40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 8000.00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 17.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (надалі - Товариство) та [PERSON] (надалі - Відповідач) укладено Договір про надання споживчого кредиту №945170 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 2 500 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал»,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

До суду надійшла вказана заява. Зважаючи на складність у викладенні повного змісту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні проголосити його вступну та резолютивну частини, що у повній мірі узгоджується з вимогами, викладеними в ст.268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відкласти складення повного рішення суду.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

24 листопада 2025 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 07 липня 2022 року у виконавчому комітеті Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №21. Від шлюбу народилась одна дитина, а саме: донька [PERSON] , [INFO] .. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки. Про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 07 липня 2022 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане у виконавчому комітеті Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатській області, зроблено в книзі реєстрації актів запис за №21. Від шлюбу народилась одна дитина, а саме: донька [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишаються з матір`ю. Спір щодо цього відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивачка звернулася з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 968 грн. 96 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини відповідно до статей 259, 268, 315 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" звернулось в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №2001772808201 в розмірі 32036,9 грн. В обґрунтування позову посилалось на те, що 22.12.2020 року на підставі кредитного договору №2001772808201 [PERSON] видано кредитну картку з кредитним лімітом, який пізніше було збільшено до 20000 грн. Станом на 03.07.2025 року утворилась заборгованість відповідача за кредитним договором в розмірі 32036,9 грн, з яких: 19643,14 грн кредит; 12393,76 грн проценти. Представник позивача звернувся до суду із заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, слухати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто положення щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України). Судом встановлено, що 22.12.2020 року [PERSON] уклав з АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" кредитний договір №2001772808201, згідно з яким йому видана кредитна картка з кредитним лімітом 20000 грн, процентна ставка 47,88% річних. Внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору станом на 03.07.2025р. утворилась заборгованість в розмірі 32036,9 грн, з яких: 19643,14 грн кредит; 12393,76 грн проценти. Зазначені обставини підтверджуються: копією заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; копією паспорта споживчого кредиту; копією довідки про збільшення кредитного ліміту; розрахунком заборгованості за кредитним договором; копією виписки по рахунку відповідача. Ураховуючи викладене, оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, необхідно задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 32036,9 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача накористь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,4 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Хмельницької міської ради про визначення додаткового строку у два місяці після набрання рішенням суду законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , і яка померла [INFO] , посилаючись на те, що їй не було відомо про його наявність. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду заяву про слухання даної справи за її відсутності, проти позову заперечує, оскільки в даному випадку пройшло понад два роки. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1269 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. [PERSON] померла [INFO] . На випадок своєї смерті вона 16 березня 2012 року склала заповіт на ім`я позивача, якій не було відомо про його наявність. Таким чином, на думку суду, несвоєчасне звернення [PERSON] з цієї причини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини можна розцінити як поважну причину пропуску заявником строку для прийняття спадщини у розумінні ст. 1272 ЦК України. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 23.08.2019р. сторони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося в зв`язку з тим, що у сторін відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства, в зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюбу. Ухвалою суду від 04.11.2025року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. При розгляді справи, судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб 23.08.2019року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] », актовий запис №62. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства через різні характери та погляди на життя. Позивач прийшла до переконання про те, що в подальшому в шлюбі з відповідачем не бажає перебувати. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 11 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №283 . Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність взаєморозуміння. Спір щодо поділу спільного майна подружжя відсутній. У зв`язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в окремій заяві не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що 11 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №283. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони належним чином не виявили бажання зберегти сім`ю. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

03.12.2025 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.10.2014 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єланецького районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №51. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачкою не підтримують з 2024 року, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згоден, тому просив суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи, заяву про розгляд справи в його відсутність до суду не направив. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала, шлюб просила розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 17.10.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єланецького районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №51. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище " [PERSON] ". На підставі викладеного,

Outcome: approved