Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

До суду надійшла позовна заява ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» вмотивована тим, що відповідно до кредитного договору №2259053 від 04.05.2021 року, укладеного між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] , останній отримав кредит у сумі 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом. Також відповідно до договору про надання позики №75569474 від 14.05.2021 року, укладеного між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , останній отримав кредит у сумі 7000 грн., зі сплатою процентів за користування позики. 13.10.2021 року, між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір №13/10-2021, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2259053. У свою чергу ТОВ «Вердикт капітал», відповідно до договору відступлення права вимоги від 10.03.2023 року за договором №10-03/2023/1 відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2259053. Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2259053. 30.12.2021 року, між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір №30-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75569474. У свою чергу ТОВ «Вердикт капітал», відповідно до договору відступлення права вимоги від 10.01.2023 року за договором №10.01/2023 відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75569474. Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №75569474. У порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання не виконав, в результаті чого розмір заборгованості за кредитним договором №2259053від 04.05.2021 року, становить 19452,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 14452,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Також у порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання не виконав, в результаті чого розмір заборгованості за кредитним договором №75569474 від 14.05.2021 року, становить 9115,57 гривень, з яких: 5796,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 3123,62 гривень - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 169,28 гривень інфляційні збитки, 26,67 грн. нараховані 3% річних. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 28567,57 грн., з яких: 10796,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 17575,62 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 169,28 грн. інфляційні збитки, 26,67 грн. нараховані 3% річних. Тому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 28567,57 грн., а також понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. 15.04.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» вважає безпідставним, і просить суд у задоволенні позову ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі. 22.04.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вона просила суд поновити строк на подачу та долучити до матеріалів справи відповідь на відзив, позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в повному обсязі. 13.05.2025 року до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, де відповідач позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» вважає безпідставним, і просить суд у задоволенні позову ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі, згідно довідки форми 5. 16.05.2025 року до суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в повному обсязі. 09.12.2025 року до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, де відповідач просить суд у задоволенні позову ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити частково, а саме, задовольнити стягнення заборгованості у розмірі 10796,00 грн. 12.12.2025 року до суду від представника позивача надійшли пояснення, де представник позивача просила позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, до суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за такими обставинами. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 04.05.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та [PERSON] укладено Договір № 2259053. Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України, який був надісланий на номер моб.телефону Відповідача, про що свідчить п. 9 Договору позики, реквізити та підпис сторін. Згідно п. 2.1. Договору позики за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Відповідно до п. 2.2. Договору позики позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні. Пунктом 2.3. Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 5000.00 грн. Згідно п. 2.4.2. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0.398% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до п 2.4.3. договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 28567,57 грн., з яких: 10796,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 17575,62 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 169,28 грн. інфляційні збитки, 26,67 грн. нараховані 3% річних. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується Ккопією розрахунку заборгованості за Договором №2259053 від 04.05.2021 від Кредитодавця. Також факт отримання коштів відповідачем підтверджується копією розрахунку заборгованості за Договором №75569474 від 14.05.2021 від Кредитодавця. 13.10.2021 року, між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір №13/10-2021, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2259053. У свою чергу ТОВ «Вердикт капітал», відповідно до договору відступлення права вимоги від 10.03.2023 року за договором №10-03/2023/1 відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2259053. 30.12.2021 року, між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір №30-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75569474. У свою чергу ТОВ «Вердикт капітал», відповідно до договору відступлення права вимоги від 10.01.2023 року за договором №10.01/2023 відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75569474. Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договорами №2259053, №75569474. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас, суд критично оцінює розмір заборгованості, які позивач просить стягнути з відповідача за Договорами №2259053 від 04.05.2021 року, №75569474 від 14.05.2021 року в частині нарахованих відсотків за користування кредитами. Як вбачається з копії Довідки форми 5 № 2092 від 07.05.2025 року, молодший сержант [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] . Частиною 15 статтi 14 Закону України «Про соцiальний i правовий захист вiйськовослvжбовцiв та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Таким чином, на [PERSON] , як на вiйськовослужбовця, який перебуває на вiйськовiй службi в особливий перiод, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статтi 14 Закону України «Про соцiальний i правовий захист вiйськовослvжбовцiв та членів їх сімей». Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постановi вiд 14.05.2021 у справi № 502/1438/18. У постанові вiд 18 сiчня 2023 року у справi № 642/548/21 Верховний Суд зазначив, що за наявностi позову про стягнення боргу за кредитним договором «суди повиннi самостiйно здiйснювати перерахунок кредитного заборгованостi з огляду на поширення на позичальника пiльг, передбачених пунктом 15 статтi 14 Закону України "Про соцiальний i правовий захист вiйськовослужбовцiв та членiв їx сiмей" (зменшити визначений банком обсяг заборгованостi за тiлом кредиту на суми зарахованих платежiв на погашения штрафних санкцій, пенi та процентiв за користування кредигом)». З огляду на вище викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за Договорами не підлягають до задоволення. Нарахування позивачем відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій за не своєчасне виконання зобов`язання Відповідачу, порушує ч. 15 ст. 14 Закону України № 2011-ХІІ та Конституцію України, Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, Суд враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Відповідач не заперечує щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 10796, 00 грн. в решті позовних вимог, а саме про стягнення процентів у розмірі 17575,62 грн. та інфляційних збитків у розмірі 169,28 грн., нарахованих 3% річних 26,67 грн., просить відмовити. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договорами №2259053 від 04.05.2021 року, №75569474 від 14.05.2021 року в розмірі 10796,00 грн., із яких: заборгованість за основним зобов`язанням становить 10796,00 грн. Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року, заявка на надання юридичної допомоги № 332 від 02.12.2024 року, витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 року. Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 9000 грн. є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст.137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 4000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 37,79 % (10796,00 х 100 / 28567,57), судовий збір слід стягнути в розмірі 915,42 грн. (2422,40 х 37,79 % : 100). Враховуючи викладене, у відповідності до ст. 1054, 1077-1086 ЦК України,

Outcome: partial