Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник позивача Бобровицької міської ради (як орган опіки і піклування ради) в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , уточнюючи свої позовні вимоги звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно її дітей. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Складні життєві обставини родини [PERSON] мають затяжний, довготривалий характер, оскільки за аналогічних обставин з травня 2019 року малолітні [PERSON] , [PERSON] , вже перебували на обліку служби у справах дітей як такі, які опинилися в складних життєвих обставинах та після вжиття профілактичних заходів суб`єктами соціальної роботи, були зняті у зв`язку зі зникненням підстав. З січня 2024 року [PERSON] , [PERSON] - поновлені на обліку, а [PERSON] - взятий на облік служби у справах дітей Бобровицької міської ради, у зв`язку з ухиленням матері [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Основними чинниками, що спричиняли складні життєві обставини родини були зловживання матір`ю алкогольних напоїв, неналежне виконання батьківських обов`язків, безробіття, незабезпечення базових потреб дітей. У березні 2024 року через низький батьківський потенціал матері дітей, неспроможність забезпечити їх базові потреби, за сприяння центру надання соціальних послуг міської ради, [PERSON] разом з малолітніми дітьми влаштована до Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги для надання комплексної підтримки родині. Після повернення родини [PERSON] за місцем їх постійного проживання позитивні зміни у стані виконання [PERSON] батьківських обов`язків були короткотривалими. Мати дітей продовжила зловживати алкогольними напоями, вести невпорядкований спосіб життя, не забезпечувати синів належним харчуванням та доглядом. 25.03.2025 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення від центру надання соціальних послуг щодо виникнення загрози життю та здоров`ю малолітніх за місцем проживання. 28.03.2025 року за погодженням зі службою у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації дітей влаштовано до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Упродовж перебування дітей у закладі, [PERSON] відвідувала синів рази та спілкувалася з ними в телефонному режимі. Малолітні прихильні до матері та мають бажання повернутися у біологічну родину. Питання стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] неодноразово розглядалося на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Бобровицької міської ради. Мати малолітніх проінформована про необхідність вжиття заходів щодо повернення дітей на виховання у її родину. 17.07.2025 року [PERSON] звернулася до Служби із заявою щодо повернення малолітніх на виховання у її родину. 07.08.2025 року представником служби у справах дітей спільно з працівниками КЗ «Центр надання соціальних послуг» Бобровицької міської ради здійснено виїзд у родину матері з метою обстеження умов проживання родини та вирішення питання готовності [PERSON] до повернення дітей у біологічну сім`ю. За результатами обстеження зафіксовано, що санітарно- гігієнічні норми проживання порушені (велика кількість немитого посуду, обдерті шпалери, неприємний запах у приміщенні). Для дітей відведена кімната спільна з матір`ю. Достатньою кількістю спальних місць діти не забезпечені. Робоча зона для навчання відсутня. На момент обстеження мати дітей мала ознаки алкогольного сп`яніння, поводилася байдуже. На території домогосподарства знаходився чоловік сумнівної репутації. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку сімей (осіб), які опинилися в складних життєвих обставинах КЗ «Центр надання соціальних послуг» Бобровицької міської ради та отримує послугу соціального супроводу. Фахівець із соціальної роботи, яка закріплена за даною сім`єю, неодноразово проводила бесіди щодо формування здорового способу життя, профілактики вживання алкоголю, відповідального батьківства, надавалися поради та рекомендації щодо виховання дітей відповідно до їх віку. Спільно з [PERSON] були сплановані ряд заходів щодо мінімізації складних життєвих обставин, проте змін на краще не відбулося. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Бобровицької міської ради 22.09.2025 року, розглянувши наявні у справі документи, висновок служби у справах дітей Бобировицької міської ради від 08.08.2025 року, прийнято одноголосне рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей. Таким чином, відповідачем не лише не дотримуються зазначені вимоги, а й загалом не виконуються обов`язки відносно дітей. [PERSON] не займається їх вихованням, матеріальним забезпеченням, не піклується про здоров`я, фізичний і моральний розвиток хлопців, не створила умов для повернення дітей з Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей на виховання у їх родину. Враховуючи повну відсутність зацікавленості відповідачки у подальшій долі дітей, ігнорування спроб соціальних працівників допомогти подолати складні життєві обставини, єдиним способом захисту їх інтересів є позбавлення батьківських прав матері дітей, передача їх під нагляд органу опіки та піклування для вирішення подальшої долі дітей. Представник позивача Бобровицької міської ради (як орган опіки та піклування) в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить такого висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] , серія [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 14-16). Відомості про батька малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 17-22). Згідно копії наказів про взяття дітей на облік встановлено, що з січня 2024 року [PERSON] , [PERSON] поновлені на обліку, а [PERSON] , взятий на облік служби у справах дітей Бобровицької міської ради, у зв`язку з ухиленням матері, [PERSON] від виконання батьківських обов`язків (а.с. 23-25). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб №6489/П-07-12 від 05.03.2024 року встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). Відповідно до характеристики з місця проживання, наданої Марковецьким старостинським округом Бобровицької міської ради №15-09/294 від 16.09.2025 року, що міститься в матеріалах справи, [PERSON] зловживає спиртними напоями, на зауваження старости не реагує. До старостинського округу неодноразово надходили скарги від сусідів щодо неналежного виконання відповідачкою батьківських обов`язків стосовно дітей (а.с. 27). Відповідно до інформації повідомленням центру надання соціальних послуг від 19.09.2025 року встановлено, що у березні 2024 року через низький батьківський потенціал матері дітей, неспроможність забезпечити їх базові потреби, за сприяння центру надання соціальних послуг міської ради, [PERSON] разом з малолітніми дітьми влаштована до Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги для надання комплексної підтримки родині. Після повернення родини [PERSON] за місцем їх постійного проживання позитивні зміни у стані виконання [PERSON] батьківських обов`язків були короткотривалими, мати дітей продовжила зловживати алкогольними напоями, вести невпорядкований спосіб життя, не забезпечувати синів належним харчуванням та доглядом. Згідно копії листа від 25.03.2025 року №01-13/129 встановлено, що до служби у справах дітей надійшло повідомлення від центру надання соціальних послуг щодо виникнення загрози життю та здоров`ю малолітніх за місцем проживання (а.с. 34). 17.07.2025 року [PERSON] звернулася до Служби із заявою щодо повернення малолітніх на виховання у її родину (а.с. 50). Згідно копії актів обстеження умов проживання родини та акту відвідування встановлено, що представником служби у справах дітей спільно з працівниками КЗ «Центр надання соціальних послуг» Бобровицької міської ради здійснено виїзд у родину матері з метою обстеження умов проживання родини та вирішення питання готовності [PERSON] до повернення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у біологічну сім`ю, за результатами обстеження зафіксовано, що санітарно-гігієнічні норми проживання порушені, велика кількість немитого посуду, обдерті шпалери, неприємний запах у приміщенні. Для дітей відведена кімната спільна з матір`ю, достатньою кількістю спальних місць діти не забезпечені, робоча зона для навчання відсутня, на момент обстеження мати дітей мала ознаки алкогольного сп`яніння, поводилася байдуже, на території домогосподарства знаходився чоловік сумнівної репутації (а.с. 35-38, 40). За інформацією старости Марковецького старостинського округу, яка підтверджена актом обстеження умов проживання сім`ї від 16.07.2025 року, [PERSON] продовжує періодично вживати алкогольні напої та не вживає заходів для повернення малолітніх дітей у її родину (а.с. 39). За повідомленням відділення поліції №2 (м.Бобровиця) Ніжинського РУН ГУНП в Чернігівській області від 16.09.2025 року [PERSON] притягувалася до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей (а.с. 47). Згідно інформації Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 28.03.2025 року №130/01-13.28.03.2025 року встановлено, що за погодженням зі службою у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації дітей влаштовано до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей(а.с. 52). Згідно з інформацією №304/01-13 від 18.07.2025 року встановлено, що упродовж перебування дітей у закладі, [PERSON] відвідувала синів 3 рази та спілкувалася з ними в телефонному режимі, малолітні прихильні до матері та мають бажання повернутися у біологічну родину (а.с. 49). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бобровицької міської ради Чернігівської області, затвердженого рішенням виконкому Бобровицької міської ради від 23.09.2025 року встановлено, що відповідно до рішення комісії з питань захисту дитини від 22 вересня 2025 року (протокол №12) , виконавчий комітет Бобровицької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , стосовно малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991р. (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. У ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п. 54). Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п.п. 57-58). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Також, ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року у справі № 61-14351 св 21 зроблено висновок, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка безвідповідально ставиться до питання виховання своїх малолітніх дітей та їх матеріального забезпечення. Вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні, не піклується про фізичний і моральний розвиток дітей, їх навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду. Досліджені у судовому засіданні докази підтверджують посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дітей. Протягом розгляду справи відповідачка для себе належних висновків не зробила, реальних кроків щодо виховання та утримання дітей не вчинила, в заяві до суду позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. На переконання суду позбавлення батьківських прав відповідачки відносно малолітніх дітей не зашкодить інтересам дітей, їх подальшому вихованню та утриманню. Отже, належними доказами доведено, що [PERSON] належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дітей, тривалий час життям дітей не цікавиться, участі у їх вихованні не приймає, не піклується про фізичний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Повернення дітей до матері буде небезпечним для їх життя та здоров`я, а тому, суд приходить до висновку про винну поведінку відповідачки та її ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей та необхідність позбавлення її батьківських прав. На підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому суд у порядку ст. 141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved