Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

08.10.2025 представник позивача адвокат Грабар С.А. звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.10.2012. У сторін є дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідач на підставі судового наказу сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, проте останній, досягши повноліття, продовжує навчання, а відповідач в добровільному порядку сплачувати аліменти відмовляється. Син сторін навчається на ІІ курсі ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом», термін навчання становить 4 роки 6 місяців. Позивач не має можливості самостійно забезпечувати сина усім необхідним для його належного розвитку та навчання, оскільки її доходів недостатньо для покриття витрат на проживання та утримання сина. За таких підстав, з посиланням на ст. 199, 200 СК України, представник позивача просить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до закінчення дитиною навчання або досягнення ним двадцяти трьох років, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 05.05.2025 13.10.2025 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.12.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач та її представник, належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Суд встановив, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією Свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , згідно якого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно витягів з реєстру територіальної громади від 30.09.2024 та від 18.06.2023 позивач [PERSON] та син сторін [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.10.2012 шлюб між сторонами розірвано. На підставі судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.10.2024 з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] щомісячно стягувались аліменти, починаючи з 30.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] син сторін досяг повноліття і 08.10.2025 представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Як вбачається з копій контракту про навчання у Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» від 23.06.2025 та довідки від 15.09.2025 № 32 [PERSON] з 2025 року навчається у вказаному закладі освіти на платній основі, є студентом ІІ-го курсу, напрям підготовки менеджмент, форма навчання заочна/дистанційна (мультимедійна), термін навчання 4 роки 6 місяців, стипендію не отримує. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років та можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Лише за наявності усіх передбачених ст. 199 СК України умов, суд за приписами ст.ст. 182, 200 СК України має визначити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При такому визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 цього кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи даний позов, представник позивача посилається на те, що син сторін на даний час досяг повноліття та продовжує навчання, що само по собі свідчить про неможливість ним самостійно забезпечити своє утримання, а тому він потребує матеріальної допомоги зокрема свого батька. На підтвердження витрат на утримання сина сторін, суду надані копії квитанцій на підтвердження придбання мобільного телефону IPhone 16Pro 256 Gb за ціною 56699,00 грн. та годинника Apple Watch Series 10 GPS за ціною 23800,00 грн., проте вказані квитанції не містять будь-яких даних, що б надавали можливість суду ідентифікувати платника таких товарів та необхідності використання таких речей сином сторін у межах навчального процесу. При цьому суду не надано будь-яких доказів на підтвердження інших витрат, пов`язаних з навчанням сина сторін, про які вказує у позові представник позивача, такі як проживання дитини у місті, де розташований заклад освіти, оплата за проїзд до місця навчання, придбання навчально-методичних посібників, придбання продуктів харчування, засобів гігієни тощо. При цьому, зважаючи на те, що син сторін навчається на заочній/дистанційній формі навчання, суд критично ставиться до тверджень неможливості отримання самостійного доходу сином сторін, що б забезпечував його щоденні побутові потреби. Також позивачем суду не надано та не здобуто в ході судового розгляду докази можливості відповідача нести витрати у зв`язку з навчанням дитини. Правом звернутись до суду з клопотанням про витребування таких доказів ні представник позивача, ні позивач не скористались, хоча й про відсутність такого клопотання суд вказував в ухвалі про залишення позовної заяви без руху. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину того, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дочці у зв`язку з її навчанням у вигляді сплати аліментів, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed