Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6) заборгованість за кредитним договором №1624516 від 11.07.2024 року у розмірі 135 447,00 грн.; стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 11.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір №1624516 від 11.07.2024 року, відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі Кредити» надає клієнту кредит у розмірі 29 900,00 грн. а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за його користування. Кредит надається строком на 360 днів. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 1,5% в день. 29.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-03/25, відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит», права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у реєстрі прав вимоги. Відповідно до Додатку до договору факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі в сумі 135 447,00 грн, з яких заборгованість по тілу 29 900,00грн., заборгованість по відсотках 90 597,00грн., пеня 14 950,00грн. На підставі зазначених обставин, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до свого позову письмове клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 5 ст. 223, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності. Відповідач надав квитанції про погашення заборгованості у сумі 1 100,00 грн. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір №1624516 від 11.07.2024 року, відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі Кредити» надає клієнту кредит у розмірі 29 900,00 грн. а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за його користування. Кредит надається строком на 360 днів. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 1,5% в день.. На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушення умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 29.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-03/25, відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит», права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у реєстрі прав вимоги. Відповідно до Додатку до договору факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Кредитор у зобов`язанні замінюється іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги (пункт 1 частина 1 статті 512 ЦК України). Таким чином, в силу положень статей 512 та 1077 ЦК України, а також Договору факторингу Позивач набув прав (статусу) кредитора та всіх прав вимог за Кредитним договором по відношенню до Відповідача. Згідно розрахунку заборгованості по №1624516 від 11.07.2024 року, заборгованість [PERSON] станом на 29.01.2025 року становить 135 447,00 грн, з яких заборгованість по тілу 29 900,00 грн., заборгованість по відсотках 90 597,00 грн., пеня 14 950,00 грн. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлений договором. Ч. 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №44/9519/12 (№14-10цс18) зазначено, що Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ст.599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належне виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є порушенням. Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів провадження відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, тобто відповідач зобов`язання за договором не виконав. На день ухвалення судом рішення відповідач [PERSON] надав докази оплати заборгованості за Кредитним договором №1624516 від 11.07.2024 року у загальному розмірі 1 100,00грн., що підтверджується квитанцією від 10.12.2025 про погашення заборгованості у розмірі 1000,00 грн. та квитанцію від 19.01.2026 про погашення заборгованості у розмірі 100,00 грн. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, а також беручи до уваги визнання [PERSON] факту існуючої заборгованості та часткової її сплати, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №1624516 від 11.07.2024 року в розмірі 134 347,00 грн., а тому позов підлягає задоволенню частково. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: partial