Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

у жовтні 2025 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата) за період з 01.01.2018 року по 01.03.2025 року в розмірі 12 816,75 грн, інфляційні втрати в розмірі 3 182,46 грн, і 3% річних у розмірі 1 099,99 грн, а також судові витрати у справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , який перебуває на балансі та обслуговуванні позивача, в зв`язку із чим, останняє користувачем послуг з утримання цього багатоквартирного житлового будинку та його прибудинкової території. Позивач зауважує, що окремий договір між сторонами не укладався. При цьому, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» вказує, що відповідач споживає житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак, неналежним чином виконує зобов`язання, не сплачує плату за надані послуги, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість з оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.01.2018 року по 01.03.2025 року, в сумі 17 099,20 грн, яку просить стягнути з відповідача з урахуванням сум, визначених ст. 625 ЦК України. З огляду на викладене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою від 15.10.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 76-77). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , здійснює безпосередньо позивач. Вказаний багатоквартирний житловий будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на підставі рішення Голосіївської районної в м. Києві ради від 19.12.2010 року № 41/10. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки436302283) від 22.07.2025 року, відповідач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 359 від 04.04.2006 року, та відповідно є споживачем послуг, які надаються позивачем з утримання будинку та прибудинкової території. Поряд із цим, між сторонами не укладався письмовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Однак, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово- комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Судом з`ясовано, що на виконання взятих на себе зобов`язань з утримання та обслуговування житлового і нежитлового фонду, позивачем укладаються (укладалися) відповідні договори з виробниками житлово-комунальних послуг, поряд з іншими послугами, що підтверджується наявними в матеріалах справи: рахунками за електроенергію,актами прийняття-приймання товарної продукції, актами виконаних робіт з дератизації та дезінсекції, актамипроведеного вологого прибирання. Крім того, встановлено, що послуги обслуговуючою організацією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» з 01.01.2018 року по 01.03.2025 року за адресою: [ADDRESS] надавалися відповідно до норм та стандартів, структури, періодичності та строків виконання встановлених законодавством. Фактів перерви в наданні послуг, їх ненадання або надання не в повному обсязі не встановлено. Належним чином оформлені акти-претензії від мешканців будинку про перерву в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх ненадання або надання не в повному обсязі в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. За змістом положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо) та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг; і відповідно до п. 5. ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховуються щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Отже, позивач і відповідач є сторонами в зобов`язанні, а згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач споживає житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), однак, плату за надані послуги не здійснює. Розрахунок позивача, наданий ним на підтвердження наявності заборгованості з оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] ) за період з 01.01.2018 року по 01.03.2025 року, в сумі 12 816,75 грн, підписано директором та головним бухгалтером КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», проставлено печатку позивача, та відповідачем не спростовано, належних та допустимих доказів на підтвердження сплати відповідачем за надані послуги в розпорядження суду також не надано. Відповідач порушує вимоги чинного законодавства про оплату житлово-комунальних послуг, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок, що споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, що встановлені законом або договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими підтверджуються вимоги позивача доведені дослідженими матеріалами справи. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК Українияк спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. За вказаних обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати, нараховані на заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 3 182,46 грн, і 3 % річних у розмірі 1 099,99 грн. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження під час розгляду справи, доводи позову відповідачем не спростовані, а відтак суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені останнім зі сплати судового збору при зверненні із позовом до суду в розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved