Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

24 вересня 2025 року ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №252657-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 14.07.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №252657-КС-002 про надання кредиту. 14.07.2021 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договір №252657-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Вказує, що зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6718, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Тобто, 14.07.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено договір №252657-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надала позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Зазначає, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Вказує, що боржник свої зобов`язання за кредитним договором №252657-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором №252657-КС-002, чим відповідач порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором №252657-КС-002 позичальника [PERSON] , на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором №252657-КС-002 на загальну суму 3130,00 грн. Покликається на те що, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відповідно до пункту 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів. Вказує, що відповідно до п.5.1. правил, які у відповідності до пункту 10 кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Вказує, що у зв`язку з не виконанням своїх обов`язків [PERSON] за кредитним договором, станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість за договором №252657-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 41582,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 25025,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1557,50 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №252657-КС-002 про надання кредиту від 14.07.2021 у загальному розмірі 41582,50 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача ТОВ "Бізнес Позика" у позові просив справу слухати у їхній відсутності, в порядку спрощеного позовного провадження,позов підтримують в повному обсязі і просять його задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через судовий виклик, причину неявки в судове засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону №675-VIII). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Судом встановлено, що 14 липня 2021 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №252657-КС-002 про надання кредиту, за умовами якого позивач надав кредит у розмірі 15000,00 грн., зі сплатою відповідачем відсотків за користування позикою за кожен день користування кредитом за зниженою ставкою. Кредит виданий на строк 24 тижні, термін дії договору до 29.12.2021. Як вбачається з договору №252657-КС-002 про надання кредиту від 14.07.2021 такий підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-6718. ТзОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти у вищезазначеному розмірі. Перерахування коштів на картку відповідача [PERSON] інформаційною довідкою. Позивач зазначає, що станом на 05.09.2025 за відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість за договором №252657-КС-002 про надання кредиту від 14.07.2021, в розмірі 41582,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 25025,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1557,50 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного договору не виконує, заборгованість за кредитом не сплачує, не скористався своїми процесуальними правами на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, а тому проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Бізнес позика» підлягає стягненню заборгованість за договором №252657-КС-002 про надання кредиту від 14.07.2021 в розмірі 41582,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 25025,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1557,50 грн. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Бізнес позика» підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджено документально (а.с.11).

Outcome: approved