Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

В вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 30078,09 грн. В обґрунтування позову позивач, вказала, що вона перебувала з [PERSON] у шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області №686/27381/24 від 11.10.2024 року, з [PERSON] на її користь присуджено аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї четвертої частини всіх видів його заробітку (доходу) на дитину щомісяця, починаючи з 08.10.2024 року до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В Другому відділі ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває на примусовому виконанні судовий наказ №686/27381/24 виданий Хмельницьким міськрайонним судом. 15.11.2024 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №76536566. В зв`язку із тим, що відповідач з жовтня 2024 року по серпень 2025 року аліменти не сплачував, у нього виникла заборгованість за несплату аліментів, яка становить 30078,09 грн., на вказану суму нараховано пеню в розмірі-39871,74грн. З врахуванням наведеного, позивач проситьстягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів з врахуванням ст. 196 СК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданому до суду відзиві просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Судом встановлено, що судовим наказом від 11.10.2024 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї четвертої частини всіх видів його заробітку (доходу) на дитину щомісяця, починаючи з 08.10.2024 року до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 15.11.2024 року постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялик Ю.Д. відкрито виконавче провадження №76536566. Згідно довідки про нарахування та сплату аліментів головного державного виконавця Другого відділу ДВС м. Хмельницький Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялик Ю.Д. від 01.09.2025 року заборгованість Пасічника складає 30078,09 грн. Згідно розрахунку пені прострочення сплати аліментів [PERSON] , заборгованість станом на 01.07.2025 року становить 39871, 74 грн. вказаний розрахунок зроблено за період з 09.11.2024 року по 01.08.2025 року. Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема: свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ; довідкою про нарахування та сплату аліментів від 01.09.2025 року; судовим наказомХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.10.2024 року. Представлений позивачем розрахунок пені за несплату аліментів відповідачем не оспорюється. Заперечення відповідача щодо стягнення пені не свідчать про поважність причин несплати аліментів, оскільки добровільні витрати на дитину не є аналогічними аліментним зобов`язанням, а факт утримання батьків відповідача не доведено жодними доказом, крім того спростовано представником позивача шляхом долучення повідомленням ТСУ МВС від 19.11.2025 року про придбання в серпні 2024 року [PERSON] , батьком відповідача, дороговартісного транспортного засобу. Також судом не враховуються обставини утримання відповідачем сина [PERSON] , оскільки з матеріалів справи слідує, що аліментні зобов`язання сторін є взаємними. Відповідно до вимог статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року в справі №572/1762/15-ц зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Згідно розрахунку позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] за період з 09.11.2024 року по 01.08.2025 року включно становить 39871,74 грн., що перевищує суму заборгованості по аліментах за вказаний період, тому до стягнення належить сума 30078,09 грн. згідно позовних вимог. Водночас, суду не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] був обізнаний про наявність судового наказу Хмельницького міськрайонного суду від 11.10.2024 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , тому суд вважає, що умисел відповідача на несплату аліментів обґрунтовано рахувати з 15.11.2024 року, тобто з дня відкриття виконавчого провадження, тому позов задовольняється частково, однак зазначене не впливає на суму стягнення, оскільки різниця складає 137,16грн. (2286,09х1%х6 днів(з 09.11.2024 року по 15.11.2024року). Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи наведене, те, що стягненню підлягає пеня в розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, суд приходить до висновку, що є підстави для часткового задоволення позову, та слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 30078,09 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] за період 15.11.2024 року по 01.08.2025 року. Щодо витрат на правову допомогу. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Встановлено, що 02.09.2024 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір №32/24 про надання правової допомоги. Згідно складеного Акту про надання юридичної допомоги та виконаних робіт №32/24/2 від 22.09.2025 року [PERSON] було надано [PERSON] наступні правові послуги: юридична консультація та збір документів для складання позовної заяви на суму 3000,00 гривень (3 години витраченого часу), участь у судових засіданнях 2 000,00 гривень (2 години витраченого часу вартістю), а всього на 5 000,00 гривень. Судом встановлено, що [PERSON] брала участь у судових засіданнях 1 год., тому розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу слід зменшити до 4000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial