Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

У вересні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,яким просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06.05.2024 року в розмірі 12 375,53 грн., з них: 7 876,78 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 1 845,97 грн. заборгованість за пенею, 2 652,78 грн. заборгованість за порушення грошового зобов`язання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що АТ «Універсал Банк» та відповідачем на підставі Анкети-заяви від 06.05.2024 року було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2 000,00 грн. Банк виконав взяті на себе зобов`язання, однак, відповідач умови укладеного між сторонами договору належним чином не виконує, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 12 375,53 грн., з них: 7 876,78 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 1 845,97 грн. заборгованість за пенею, 2 652,78 грн. заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи те, що відповідач всупереч умов надання кредиту, не повертає кредитні кошти, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 02.12.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Відповідач не скористалась правом подачі відзиву на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Судом встановлено, що АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. 06.05.2024 року [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», відповідно до якої просила відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку, відповідно до умов Договору. Пунктами 2, 4, 5 анкети-заяви сторонами погоджено, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом. Відповідач засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Відповідач погодилась з тим, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору, з підписанням якого в мобільному за стосунку договір набуває чинність. 06.05.2024 року [PERSON] шляхом накладення електронного цифрового підпису підписано запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank. Відповідно до довідки Банку про наявність рахунку від 03.07.2025 року клієнту Сас Ірині відкрито рахунок [NUMBER] , тип рахунку Чорна картка, валюта рахунку UAН; статус картки активна до 03/29. З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 03.07.2025 року вбачається, що 06.05.2024 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у сумі 2 000,00 грн. Згідно з наданим Банком розрахунком та випискою про рух коштів по картці станом на 03.07.2025 року загальний залишок заборгованості відповідача складає 12 375,53 грн., з них: 7 876,78 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 1 845,97 грн. заборгованість за пенею, 2 652,78 грн. заборгованість за порушення грошового зобов`язання. До позовної заяви позивачем долучені Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, витяг з Тарифів за чорною карткою monobank, які не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту на карту в розмірі 2 000,00 грн. Крім того, позивачем додано виписку про рух коштів по картці [PERSON] за період з 06.05.2024 по 03.07.2025 року. З даної виписки, встановлено, що відповідач користувалась кредитними коштами, розраховувалась в магазинах, поповнювала картку, тим самим підтверджувала свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту, а також здійснювала часткове погашення заборгованості. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №200/5647/18 зазначив, що належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту є виписка по картковому рахунку. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Таким чином, виписка про рух коштів по картці, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо наявності заборгованості відповідача за договором кредиту. Отже, беззаперечними доказами, наявними в матеріалах справи встановлено, що сума кредитного ліміту, встановленого на картковий рахунок відповідача та фактично отриманих нею коштів становила 2 000 грн, якими вона користувалась та здійснювала часткове погашення кредитної заборгованості. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, у неї виникла заборгованість в розмірі 7 876,78 грн. Звертаючись з позовом, банк зазначав, що підписавши анкету-заяву відповідач погодилась з тим, що анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування а АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами складають договір про надання банківських послуг, де визначено: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» розуміла відповідач, ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За вказаного, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом. За викладених обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Паспорт споживчого кредиту за програмою Картка monobank не може бути прийнято до уваги, оскільки зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Щодо нарахованої позивачем заборгованості за пенею суд вказує, що відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Обставина того, що наразі в Україні діє воєнний стан є загальновідомою. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цим кредитним договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» 7 876,78 грн. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 7 876,78 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1 927,26 грн. (7 876,78 грн. х 100 % : 12 375,53 грн. х 3 028,00 грн.).

Outcome: partial