Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.12.2020 року між Акціонерним товариством «Мега Банк» та відповідачем укладений договір №TDB.2020.0002.20795 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між Акціонерним товариством «Мега Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Відповідно до договору №1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та позивачем до останнього перейшло право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором №TDB.2020.0002.20795 від 02.12.2020 року. Відповідач належним чином не виконала зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 71127,78 грн. Враховуючи вищенаведене, просять стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість в розмірі 71127,78 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 25000,00 грн.; заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 46127,78 грн.; та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 11200,00 грн. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 18.11.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання. 05.12.2025 року відповідачка [PERSON] надіслала відзив на позов, у якому зазначила, що позовні вимоги визнає частково та погоджується з заборгованістю по тілу кредиту в розмірі 25000,00 грн., проте заперечує проти нарахування відсотків у розмірі 46127,78 грн., оскільки вони були нараховані поза межами строку дії договору та були невірно розраховані, сума заборгованості за відсотками враховуючи базову відсоткову ставку 56% річних повинна складати 11621,91 грн., а не 46127,78 грн. Також заперечувала щодо стягнення витрат на правничу допомогу. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав, викладених у відзиві на позов. Вислухавши доводи відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником кредиту, сплата відсотків. Предметом позову- стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 71127,78 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При укладанні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст.634 ЦК України. Відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що між АТ «Мега Банк» та [PERSON] укладений договір № TDB.2020.0002.20795 від 02.12.2020 року про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Відповідно до п. 1 договору № TDB.2020.0002.20795 від 02.12.2020 року вбачається, що цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками у АТ «Мега Банк». Підписання сторонами цього договору вважається одночасно підписанням Правил, у зв`язку з чим Правила не підлягають додатковому та /або подальшому підписанню. Договір разом із Правилами, Тарифами на послуги Банку (додаток №1 до договору), далі Тарифи, вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір. Згідно з п.2 договору № TDB.2020.0002.20795 від 02.12.2020 року банк відкриває клієнту поточний рахунок- картковий рахунок № [NUMBER] у гривні, поточний рахунок- картковий рахунок № [NUMBER] в доларах США, поточний рахунок- картковий рахунок № [NUMBER] в Євро на підставі отриманої від клієнта заяви-анкети встановленого зразка, а також видає картку міжнародної платіжної системи. Відповідно до договору № TDB.2020.0002.20795 від 02.12.2020 року банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку -1 платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії. Договором № TDB.2020.0002.20795 від 02.12.2020 року визначені умови кредитування карткового рахунку -1, а саме: тип кредиту: кредитування рахунку (кредитна лінія); максимальний ліміт кредитної лінії: 200000,00 грн.; пільговий період для нарахування процентів по заборгованості, що виникла внаслідок здійснення операцій в торгово-сервісних мережах: до 62 днів; процентна ставка за користування доступним лімітом кредитної лінії по операціям, якої здійснені в торгово-сервісних мережах у пільговий період з дати першого зняття коштів (фіксована): 0,0001% річних; кінцевий строк до якого має бути сплачена заборгованість за доступним лімітом кредитної лінії у повному обсязі. Згідно з п.7 договору № TDB.2020.0002.20795 від 02.12.2020 року, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 3 років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним. У випадку якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору, сторони не повідомили одна одну про його припинення, договір продовжує свою дію на кожний наступний календарний рік. Закінчення строку дії договору не звільняє клієнта від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На підставі заяви-анкети на відкриття рахунку та видачу платіжної картки [PERSON] . Користування кредитними коштами підтверджується виписками по особовим рахункам. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитним договором № TDB.2020.0002.20795 від 02.12.2020 року за відповідачем рахується заборгованість за тілом кредиту- 25000,00 грн., за відсотками- 46127,78 грн, які нараховані у період з 03.12.2020 року по 01.09.2024 року. Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між Акціонерним товариством «Мега Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» укладений договір №GL1N426240 від 03.09.2024 про відступлення прав вимоги за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг» набуло право грошової вимоги банку до позичальників. Згідно з витягом з додатку №1 до договору №GL1N426240 від 03.09.2024 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № TDB.2020.0002.20795 від 02.12.2020 року боржником якого є [PERSON] заборгованість становить у розмірі 71127,78 грн., з яких: 25000,00 грн.- сума заборгованості за основним боргом; 46127,78 грн.- сума заборгованості за відсотками. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» укладений договір №1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.2024 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» відступило ТОВ «ФК Єврокредит» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № TDB.2020.0002.20795 від 02.12.2020 року. Згідно з витягом з додатку №1 до договору №1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.2024 вбачається, що до нового кредитора переходить право стягнення з боржників усіх сум пені, штрафів, неустойок відповідно до умов відповідного кредитного договору; за кредитним договором № TDB.2020.0002.20795 від 02.12.2020 року боржником якого є [PERSON] заборгованість становить у розмірі 71127,78 грн., з яких: 25000,00 грн.- сума заборгованості за основним боргом; 46127,78 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином у позивача виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором на суму 71127,78 грн. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та не спростованими відповідачем в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд відхиляє заперечення відповідача стосовно безпідставності нарахування відсотків після закінчення строку дії договору, оскільки договір містить чіткі умови про строки, пролонгацію та відповідальність за прострочення, з якими відповідач була ознайомлена, підписуючи його, що підтверджує законність нарахувань. Також суд звертає увагу, що відповідач не погоджується з нарахуванням відсотків поза межами дії договору, проте продовжує їх сплату, а отже їх сплата свідчить про те, що боржник усвідомлює наявність зобов`язання і погоджується з ними. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 01.07.2025 між ТОВ «ФК Єврокредит» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» укладений договір про надання правничої допомоги №1/07. Також позивачем надано акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги проте останній не містить визначеного переліку послуг та їх вартість. Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, відсутність в матеріалах справи доказів наданих послуг в межах даної справи та їх вартість, наявність заперечень відповідача вважає за необхідне відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 11200,00 грн. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с.1). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved