Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,7441 га, яка складається з двох земельних ділянок: площею 1,1571 га, кадастровий номер 4621882804:16:000:0001, та площею 0,5870 га, кадастровий номер 4621882807:29:000:0041, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Єлиховицької сільської ради. За життя [PERSON] зробила розпорядження своїм майном, склавши заповіт, яким усе належне їй майно на день смерті заповіла [PERSON] . Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняла та, маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавиці, звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у цьому було відмовлено, оскільки оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на майно, відсутні. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с. Копані Золочівського району Львівської області. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач доводиться донькою спадкодавиці. Згідно заповіту, складеного 21.08.2006 у Єлиховицькій сільській раді Золочівського району Львівської області, посвідченого секретарем Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 58, [PERSON] , [INFO] , усе належне їй майно заповіла позивачу - [PERSON] , 1963 року народження. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 085890 від 02.04.2004, встановлено, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 16 лютого 2004 року № 51, є власником земельної ділянки площею 1,7441 га, яка складається з двох земельних ділянок: площею 1,1571 га, кадастровий номер 4621882804:16:000:0001, та площею 0,5870 га, кадастровий номер 4621882807:29:000:0041, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Єлиховицької сільської ради. Згідно довідки № 676 від 29.11.2024, виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області, останнім постійним місцем проживання померлої [INFO] [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Зозулі Золочівського району Львівської області зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчений 21.08.2006 у виконкомі Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області за реєстром № 58 у користь доньки [PERSON] , [INFO] . По наявних відомостях, даний заповіт не змінено і не скасовано. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1263 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідачем позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна своєї матері, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, наявність інформації про чинність складеного заповіту на користь позивача, відсутність спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку в спадковому майні, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved