Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

20 жовтня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 29 червня 2024 року [PERSON] уклав з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» електронний кредитний договір, відповідно до якого отримав кредит у сумі 11 960 грн, зобов`язавшись повернути кредит, сплатити комісію та проценти. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти шляхом переказу на її картковий рахунок. [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав. 20 січня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» уклало договір факторингу № 20012025-МК/ЕЙС, яким передало право вимоги за кредитним договором ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС». Просять стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 928,80 грн, яка складається з 11 960 грн заборгованості по кредиту та 12 968,80 грн заборгованості за відсотками, сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 7 000 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 26 листопада 2025 року, яке у подальшому з підстав неявки відповідача було відкладено до 26 грудня 2025 року та 21 січня 2026 року. Додатково ухвалою суду зобов`язано АТ КБ «ПРИВАБАНК» надати інформацію, що містить банківську таємницю. 21 листопада 2025 року на виконання ухвали суду від АТ КБ «ПРИВАБАНК» надійшла інформація яка містить банківську таємницю (а.с. 79, 82) Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 74, 75, 90, 95). У позовній заяві просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся поштовим зв`язком (а.с. 77, 96), а також розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 78, 97). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 29 червня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-9837676 в електронній формі, відповідно до якого товариство надало позичальнику грошові кошти у сумі 10 400 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти (а.с. 17-22). Умови договору детально викладені в розділі 1 договору. Зокрема, сума ліміту кредитної лінії 10 400 грн; строк дії кредитної лінії 360 днів; останній день строку кредитування (строк повернення кредиту) 24 червня 2025 року; стандартна процентна ставка 1,45 % в день; комісія за надання кредиту 1 560 грн, тобто 15% від суми кредиту. У разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань сума кредиту за яким перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, кредитодавець має право нараховувати, а позичальник зобов`язаний сплатити неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: на другий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 520 грн; на п`ятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 1 040 грн; на десятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 1 560 грн; на двадцять перший день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 1 040 грн; на сороковий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 1 040 грн. Сукупна сума неустойки (штрафу) не може перевищувати половини суми одержаної позичальником за таким договором. Паспорт споживчого кредиту, містить погоджені умови кредитування, що дублюють інформацію з Договору (а.с. 23, 24). Довідка про ідентифікацію підтверджує, що відповідач по справі [PERSON] ідентифікований товариством, а на його номер телефону було надіслано одноразовий ідентифікатор 57936, яким було підписано Договір кредитної лінії № 00-9837676 (а.с. 25). Наданою на запит суду інформацією та випискою по особовому рахунку за договором підтверджується, що 29 червня 2024 року на рахунок [PERSON] надійшли кошти у сумі 10 400 грн згідно з кредитним договором (а.с. 79-82). У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що ТОВ «МАКС КРЕДИТ» свої зобов`язання за вказаним Договором кредитної лінії № 00-9837676 виконало у повному обсязі надавши відповідачу у розпорядження обумовлені Договором кредитні кошти. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про надання коштів у кредит у електронній формі, відповідає у тому числі положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надав відповідні дані для заповнення анкети-заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, дані паспорту та ін.) та шляхом накладення простого електронного підпису погодився із запропонованими умовами договору, підписавши їх. Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний кредитної лінії № 00-9837676 та підписаний одноразовим ідентифікатором. На переконання суду вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. Відповідно до договору факторингу № 20012025-МК/ЕЙС від 20 січня 2025 року, укладеного між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (Фактор), Клієнт відступив Фактору права вимоги, визначені в Реєстрі Боржників (а.с. 32-37). Витяг з Реєстру Боржників від 20 січня 2025 року до Договору факторингу № 20012025-МК/ЕЙС від 20 січня 2025 року підтверджує передання права вимоги до [PERSON] за договором № 00-9837676 від 29 червня 2024 року, загальна сума заборгованості 24 928,80 грн, з яких: 11 960 грн заборгованість за кредитом; 12 968,80 грн заборгованість за відсотками (а.с. 39, 40). Акт прийому передачі Реєстру боржників від 20 січня 2025 року підтверджує факт передання реєстру боржників у повному обсязі (а.с. 41). Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідними копіями платіжних інструкцій в національній валюті № 1 від 27 січня 2025 року та № 2 від 31 січня 2025 року (а.с. 38). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» права грошової вимоги до [PERSON] , за договором № 00-9837676 від 29 червня 2024 року. Детальний розрахунок заборгованості відображає нарахування кредиту, комісії та процентів, а також відсутність платежів відповідача за кредитом (а.с. 31). Заборгованість за кредитним договором новим кредитором (позивачем) не донараховувалася та залишилася незмінною. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договорами, доказів своєчасного, належного та повного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність заборгованості та підстав для їх стягнення у примусовому порядку. При цьому суд зважає, що відповідачем розрахунки заборгованості за сумою тіла кредитів та нарахованими відсотками не спростовані, відомостей щодо їх невідповідності розміру фактично отриманих коштів не наведено, а тому, беручи до уваги заявлені розрахунки, які сприймаються судом як математично обґрунтовані, оскільки такі нараховані у порядку та строки обумовлені відповідними договорами, суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача заборгованості у розмірі 24 928,80 грн, яка складається з 10 400 грн прострочена заборгованості за основним зобов`язанням, 1 560 грн сума заборгованості за нарахованими комісіями, 12 968,80 грн сума заборгованості за нарахованими процентами. Оскільки позов задоволено повністю з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений ними судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 1, 2). Крім того, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн, на підтвердження яких подав: копію договору № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року про надання правничої допомоги, укладеного позивачем з АБ «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» (а.с. 42, 43); копію додаткової угоди № 25770857255 від 11 вересня 2025 року до договору № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року про надання правничої допомоги (а.с. 44); копію Акта приймання-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2025 року, у якому перелічено види наданих юридичних послуг (складання позовної заяви, вивчення матеріалів, підготовка адвокатського запиту та клопотання) із зазначенням загальної вартості робіт: 7 000,00 грн за 6 годин роботи (а.с. 45); копію свідоцтва адвоката Соломко О.В. про право на зайняття адвокатською діяльністю та довіреності (а.с. 46, 47). Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020, згідно якого, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved