Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 14 травня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 3. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, систематичних сварок, що виникали на побутовому ґрунті з різного роду причин. Збереження шлюбу вважає недоречним і відновлювати подружні стосунки із відповідачем не бажає, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Зважаючи на те, що їх шлюб існує формально та сімейні відносини не підтримують, позивачка просила його розірвати. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2025 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, втім від представника останньої, адвоката Апетракіоає Г.В. до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, однак від його представника, адвоката Онофрей В.К. до суду надійшла заява згідно якої, просив суд надати строк на примирення, оскільки відповідач бажає зберегти сім`ю. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України рішення не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка 16 жовтня 2025 року звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони, 14 травня 2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 3. У шлюбі сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 522/22023/16-ц зроблено висновок, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду з позовною заявою, [PERSON] навела причини, що стали підставою для подачі такого позову. На переконання позивачки, її сім`я із [PERSON] , розпалася остаточно, їх шлюб носить формальний характер, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідач відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу протягом встановленого судом строку не подав. Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя З огляду на те, що із моменту пред`явлення позову про розірвання шлюбу та ухвалення означеного судового рішення сплинуло більше трьох місяців, протягом якого сторони продовжують проживати окремо, сам відповідач перебуває за кордоном, про що зокрема зазначено у заяві про примирення, то суд доходить висновку про відсутність об`єктивних обставин, які би могли свідчити що вжиття заходів для примирення подружжя будуть дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін. На підставі викладеного, з урахуванням встановлених по справі обставин, таких як те, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність спільних інтересів та різні погляди на життя, втрату ними взаємного почуття любові і поваги один до одного, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, а саме інтересам позивачки, та з урахуванням вимог закону про вільну згоду жінки і чоловіка на шлюб, а примушування до шлюбу законом не допускається, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки є всі підстави, передбачені статтею 112 СК України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved