Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

24.11.2025 року позивач [PERSON] звернулась до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позову зазначено, що 16 травня 2025 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Відносини з чоловіком не склалися, з серпня 2025 року вони припинили шлюбні відносини, чоловік залишив родину та вони мешкають окремо. Після розірвання стосунків чоловік матеріальну допомогу надавав, але вона носила нерегулярний та необов`язкових характер (один раз заплатив 5000,00 грн). Після народження дитини, чоловік отримав довідку про народження дитини та за місцем своєї служби отримав допомогу по народженню дитини, проте отримані кошти залишив собі. [PERSON] офіційно працювала, на сьогодні перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-х років. Чоловік працював на АТ «Дніпроважмаш», майстром, на сьогодні проходить військову службу в ЗСУ. Чоловік інших неповнолітніх дітей не має, жодні утримання за виконавчими листами з нього не проводяться. На підставі зазначеного, просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 02.12.2025 року відкрито провадження у дані справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від неї до суду була подана заява про розгляд справи без її участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів та за згоди позивача постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 228 (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.09.2025 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, [INFO] , у сторін народилась донька [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №1454, батьком дитини зазначено [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.4). З витягів №2025/014992130 від 13.10.2025 року, № 2025/007948617 від 16.06.2025 року з реєстру територіальної громади вбачається, що неповнолітня донька [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5,8). Відповідно до відповіді №2069274 від 01.12.2025 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно з відповіддю з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів №2168325 від 23.12.2025 року вбачається, що відповідач [PERSON] на даний час проходить службу у Збройних Силах України та отримує заробітну плату (а.с.18). Відповідно до наказу Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпровський центр професійно-технічної освіти» від 19.11.2025 №319к/тр позивачу [PERSON] з 26.11.2025 надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таким чином, судом встановлено, що від сумісного подружнього життя сторони мають малолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на час розгляду даної цивільної справи проживає разом із позивачем, сторони проживають окремо. Згідно з ч.1, ч.4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до статті 84 СК України право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. У постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини у розмірі 1/6 від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 24.11.2025 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved