Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25 лютого 2007 року зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , який 24.11.2011 розірваний судом. Під час шлюбу у них народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання, [INFO] народилася дочка [PERSON] , батьком якої є [PERSON] . Останнім часом життя з відповідачем сильно погіршилося і вони розійшлися. [PERSON] поїхав проживати в Чернігівську область. На момент звернення до суду з позовом, згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов"язку по утриманню малолітньої дитини, не досягнуто. Відповідач ніде не працює, однак це не позбавляє його обов"язку щодо сплати аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 20.11.2025 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання, призначені на 29.12.2025 та 20.01.2026, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 14.05.2015, що сторони у справі являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно копії заочного рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 24.11.2011, зареєстрований шлюб 25 лютого 2007 року виконкомом Тетірської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 2, розірвано (а.с.4). Відповідно до копії довідки №574 від 14.11.2025, виданої Тетірським старостинським округом №4 Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області, дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] , [INFO] (а.с.9). З копії постанови Червоноармійського районного суду Житомирської області від 28.11.2022, вбачається, що [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави, за те, що 14.11.2022 о 22 год. 20 хв. та 15.11.2022 о 07 год. 15 хв., він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання по [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини [PERSON] , а саме: ображав нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю (а.с.10). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно частин 1-3 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як вбачається з п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. З досліджених у суді доказів вбачається, що за станом здоров`я відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони добровільної угоди про сплату аліментів не досягли. На підставі викладеного та враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, а також інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2025 і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved