Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом через систему «Електронний суд» 28 листопада 2025 року. Ухвалою від 01 грудня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі. Постановлено розглянути справу 29 грудня 2025 року з повідомленням сторін. Розгляд справи відкладався у зв`язку з задоволенням клопотання позивача про витребування доказів. На перенесену дату судового розгляду сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка, яка належним чином сповіщена про час і місце розгляду справи, не повідомила про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подала. Ухвалою від 22 січня 2026 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «Коллект Центр» у позовній заяві вказує, що 11 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (далі ТОВ «1 Агентство») та відповідачкою [PERSON] в електронній формі укладено договір позики № 75525371. Сума позики становила 10 тисяч гривень на строк 30 днів з відсотковою ставкою 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Позичальник зобов`язалася повернути позикодавцю суму позики до 10 червня 2021 року, однак свого обов`язку не виконала. ТОВ «1 Агентство» та ТОВ «Вердикт Капітал» 30 грудня 2021 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 30-12/2021. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по договору № 75525371. ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 січня 2023 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 10-01/2023. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідачки по договору позики № 75525371, що укладений між ТОВ «1 Агенство» та [PERSON] . Загальний розмір заборгованості відповідачки за договором позики № 75525371 становить: 10 тисяч гривень борг за основним зобов`язанням (тіло позики), 23880 гривень проценти на дату відступлення права вимоги, 292,08 гривень інфляційні збитки, 46,02 гривні нараховані 3 % річних. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідачки 34218,10 гривень заборгованості та судові витрати: 2422,40 гривень судового збору, 13 тисяч гривень на правничу допомогу. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідачка [PERSON] будь-яких заяв по суті справи не подала. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. ТОВ «1 Агентство» та відповідач [PERSON] 11 травня 2021 року в електронній формі уклали договір позики № 75525371. Сума позики становила 10 тисяч гривень на строк 30 днів з відсотковою ставкою 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Позичальник зобов`язалася повернути позикодавцю суму позики до 10 червня 2021 року. Суму позики перераховано відповідачці 11 травня 2021 року, що підтверджено довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 23 жовтня 2025 року, випискою про рух коштів на рахунку, яку надано Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» у відповідь на ухвалу суду. ТОВ «1 Агентство» та ТОВ «Вердикт Капітал» 30 грудня 2021 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 30-12/2021. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки по договору позики № 75525371 від 11 травня 2021 року. ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 січня 2023 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 10-01/2023. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідачки по договору позики № 75525371 від 11 травня 2021 року, що укладений між ТОВ «1 Агентство» та [PERSON] . З наданих позивачем розрахунків заборгованість [PERSON] за договором позики № 75525371 від 11 травня 2021 року становить: 10000 гривень борг за основним зобов`язанням (тіло позики), 23880 гривень проценти на дату відступлення права вимоги, 292,08 гривень інфляційні збитки, 46,02 гривні нараховані 3 % річних. 5. Норми права, які врахував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із статтею 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з частиною першою статті 1079 ЦК сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час. З урахуванням досліджених у суді доказів встановлено, що відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) у розмірі 10 тисяч гривень та відсотки не повернула. Відповідно до досліджених у суді договорів факторингу позивач набув право грошової вимоги по договору № 75525371. Між тим, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» є завищеними. Суд констатує, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється після спливу визначеного цим договором строку, на який надавалася позика. Релевантні висновки з цього приводу містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16. Відповідно до умов договору № 75525371 вбачається, що позика надавалася на строк 30 днів з відсотковою ставкою 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування, сума позики становила 10 тисяч гривень. Тобто загальний розмір процентів по договору становить 5970 гривень (10000 ? 30 ? 1,99 %). Крім того, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК не підлягають стягненню з відповідача нараховані позивачем згідно із статтею 625 ЦК інфляційні збитки у сумі 292,08 гривень, та 3 % річних у розмірі 46,02 гривні. Таким чином, за договором позики № 75525371 з [PERSON] у користь ТОВ «Коллект Центр» необхідно стягнути 10 тисяч гривень боргу за основним зобов`язанням та 5970 гривень відсотків. 6. Питання розподілу судових витрат та виконання судового рішення. Позивач при поданні позову сплатив 2422,4 гривень судового збору, які у зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог (46,67 % від заявлених вимог). Крім цього, «ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 13 тисяч гривень. Вирішуючи це питання, суд дійшов таких висновків. Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 810/2806/18 виснував, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано договір про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, прайс-лист, заявку на надання юридичної допомоги № 208 від 01 жовтня 2025 року та витяг з акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31 жовтня 2025 року, які підписані представниками ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс». Відповідно до вказаних документів адвокатське об`єднання надало позивачу усну консультацію (2 години, 4 тисячі гривень) та склало позовну заяву (3 години, 9 тисяч гривень). Між тим, у додатках до позовної заяви відсутні докази про оплату наданої правничої допомоги. Таким чином, суд вважає, що позивач документально не підтвердив витрат на правничу допомогу відповідно до статті 137 ЦПК. 7. Висновок суду щодо позовних вимог.

Outcome: partial