Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.10.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем був укладений кредитний договір № 00-9997052 на суму 14400 грн. в електронній формі. 17.03.2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 17032025 МК/ЮнітКапітал, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9997052 від 03.10.2024 року. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та процентів, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором в загальній сумі 22972,80 грн. В тексті позову позивач просив розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов надійшов до суду 27.10.2025 року. 28.10.2025 року відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення, що вказує на відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку про можливість задоволення позову. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що року між 03.10.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем був укладений договір кредитної лінії № 00-9997052, за яким кредитор надав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 12000 грн., з умовою його повернення та сплати процентів в розмірі 1% в день, комісія за надання кредиту склала 2400 грн. Строк дії кредитної лінії був визначений сторонами 360 днів до 28.09.2025 року. Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось щоденно до дня фактичного повного його повернення. Розділ 6 договору передбачав нарахування неустойки у вигляді штрафу за неналежне виконання позичальником зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів в загальному розмірі, який не перевищує половини суми, одержаної за договором. У випадку встановлення законодавством України обмежень (заборон/мораторіїв) на нарахування штрафних санкцій штраф протягом періоду дії такого обмеження (заборони/мораторію) не нараховувався та позичальником не сплачувався. Відповідно до Детального розрахунку загальної заборгованості її сума складає 22972,80 грн., з яких 12000 грн. сума кредиту, 8572,80 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 2400 грн. заборгованість за нарахованими комісіями, а також 6000 грн. штрафні санкції. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За такого укладення договору в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора прирівнюється до укладення договору в письмовій формі. При цьому позивач надав відповідні докази укладення кредитором з відповідачем такого договору в електронній формі (договір кредитної лінії 00-9997052 від 03.10.2024 з додатками, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 04110, паспорт споживчого кредиту, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 97057, довідку про ідентифікацію, підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПРОФІТГІД»). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивач в тексті позову вказує, що заборгованість відповідача перед ним за договором № 00-9997052 від 03.10.2024 року становить 28972,80 грн., з яких: 14400 грн. тіло кредиту, 8572,80 грн. проценти, 6000 грн. неустойка. Натомість просить стягнути 22972,80 грн., ця сума відповідно до Детального розрахунку загальної заборгованості, доданого до позовної заяви, складається з 12000 грн. суми кредиту, 8572,80 грн. заборгованості за нарахованими процентами, 2400 грн. заборгованості за нарахованими комісіями. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснював платежі по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 22972,80 грн., що відповідає умовам договору. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 17.03.2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 17032025 МК/ЮнітКапітал, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9997052 від 03.10.2024 року. Розділом 2 цього договору передбачено, що фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суду фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписанні сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до реєстру боржників та є невід`ємною частиною цього договору. Договір факторингу № 17032025 від 17.03.2025 року, акт прийому - передачі реєстру боржників, що є додатком до договору факторингу, а також реєстр боржників з інформацією щодо кредитного договору № 00-9997052 від 03.10.2024 року підписані сторонами та скріплені їх печатками. Оплата за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору проведена 21.03.2025 року (платіжна інструкція № 385 від 21.03.2025 року). Отже, позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» доведено перехід права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 00-9997052 від 03.10.2024 року. Як встановлено судом, відповідач не виконував свої зобов`язання за укладеними кредитним договором, тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки судом позов задоволений повністю, на підставі ч.1.ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8. ст. 141, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, укладений з Адвокатським бюро «Соломко та партнери» протоколом погодження вартості послуг з надання правничої допомоги; додаткову угоду № 25770864365 від 11.09.2025 року до вказаного договору; акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 року, який є невід`ємною частиною договору № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, відповідно до якого Адвокатським бюро «Соломко та партнери» надані ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» послуги загальною вартістю 7000 грн. з питання стягнення заборгованості з позичальника [PERSON] за кредитним договором № 00-9997052 від 03.10.2024 року, а саме: складання позовної заяви 2 год 5000 грн., вивчення матеріалів справи 2 год 5000 грн., підготовка адвокатського запиту 1 год 500 грн підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 1 год 500 грн. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України суд зауважує, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг наданих доказів є невеликим, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат участі в судовому засіданні не брав, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній. На підставі викладеного та

Outcome: approved