Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в цивільному судочинстві в порядку окремого провадження із заявою про розірвання шлюбу подружжям, яке має неповнолітню дитину. В обґрунтування заяви зазначили, що 17.06.2017 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про що складено актовий запис №367. У шлюбі народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, у сторін склалися різні погляди на сімейні відносини, шлюб перестав існувати, має формальний характер, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам заявників. Вказують, що між заявниками досягнуто згоди щодо визначення місця проживання, участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Відповідно до умов вказаного договору донька [PERSON] , [INFO] , проживатиме почергово з кожним із батьків, а саме: один тиждень з батьком, наступний тиждень з матір`ю, з подальшим чергуванням у такому ж порядку на постійній основі, зміна місця проживання дитини між батьком і матір`ю здійснюється щотижнево у суботу о 20 год. 00 хв., усі витрати пов`язані з вихованням та утриманням дитини розділяються між батьками порівну у рівних частках. Стверджують, що будь-які спори між заявниками стосовно майна або інших питань наразі відсутні. У зв`язку з наведеним просять розірвати укладений шлюб. Ухвалою суду від 17.12.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження. У судове засідання заявники не з`явились, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують, просять їх задовольнити. З огляду на наведене, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено судом, 17.06.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про що складено актовий запис №367. Прізвище чоловіка після шлюбу [PERSON] , прізвище дружини після шлюбу [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З поданої заяви та долучених доказів вбачається, що шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З зазначених підстав, заявники вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просять розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.8 постанови №11 від 21 грудня 2007 року розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітньої дитини суд має перевірити зміст письмового договору, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.109СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Як встановлено судом між заявниками укладений договір щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, утримання дитини від 11.12.2025, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н.В., який зареєстрований в реєстрі за №1465. Відповідно до умов вказаного договору неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживатиме почергово з кожним із батьків, а саме: один тиждень з батьком, наступний тиждень з матір`ю, з подальшим чергуванням у такому ж порядку на постійній основі, зміна місця проживання дитини між батьком і матір`ю здійснюється щотижнево у суботу о 20 год. 00 хв., усі витрати пов`язані з вихованням та утриманням дитини розділяються між батьками порівну у рівних частках. Батьки зобов`язуються не втручатися в особисте життя один одного та не підбурювати дитину проти батька чи матері. У випадках, визначених договором своєчасно надавати один одному оформлену у встановленому законодавством України порядку заяву (згоду) на тимчасовий виїзд дитини за кордон з метою відпочинку, або на самостійний виїзд дитини з організованою групою дитини на відпочинок, змагання тощо.У разі хвороби дитини спільно брати участь у лікуванні та пов`язаних витратах на лікування дитини. На період проживання дитини з матір`ю, батько має право на регулярне особисте спілкування з дитиною не менше трьох разів на тиждень у будні дні після закінчення перебування дитини у закладі дошкільної або шкільної освіти. Час та тривалість таких зустрічей погоджуються батьками завчасно з урахуванням режиму дня дитини, її віку та інших об`єктивних обставин. Мати зобов`язується не перешкоджати таким побаченням і забезпечувати можливість їх належної організації в інтересах дитини.На період проживання дитини з батьком, мати має право на регулярне особисте спілкування з дитиною не менше трьох разів на тиждень у будні дні після закінчення-перебування дитини у закладі дошкільної або шкільної освіти. Час та тривалість таких зустрічей погоджуються батьками завчасно з урахуванням режиму дня дитини, її віку та інших об`єктивних обставин. Батько зобов`язується не перешкоджати таким побаченням і забезпечувати можливість їх належної організації в інтересах дитини. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. Крім того, під час розгляду справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору. Встановлено, що заявники не бажають жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. Протягом місяця з дня відкриття провадження у цивільній справі [PERSON] та [PERSON] не відкликали спільну заяву про розірвання шлюбу, натомість подали заяви про розгляд справи без їхньої участі та підтримали заявлені вимоги. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам заявників, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved