Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Представник [PERSON] адвокат Дмитрик Сергій Володимирович, звернувся до Черкаського міського суду Черкаської області в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділу майна, посилаючись на наступне. Під час перебування у шлюбі сторони придбали на електронних торгах частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних спродуд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя та про його поділ між сторонами не досягнуто згоди. Враховуючи викладене, позивачка через свого представника звернулася до суду з даним позовом та просить: - визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - поділити 14 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що є спільною сумісною власністю: - виділивши [PERSON] 1\\4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - виділивши [PERSON] 1\\4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . - стягнути з відповідача судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом даної справи. 1.2. В судове засідання представник позивачки не з`явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. 1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з копією свідоцтва від 22.02.2019, [PERSON] належить на праві власності 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищевказане свідоцтво було посвідчене 22.02.2019 приватним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. та зареєстрованов реєстрі за № 1-526. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 157269212 від 22.02.2019, [PERSON] є співвласником частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , вказаний будинок складається з: А-1 житловий будинок, а прибудова, №1,2,3 огорожа, № 6 свердловина. 2.2. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20.11.2022 у справі № 707/2094/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29.04.2014 виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис№ 09 розірвано. Рішення набрало законної сили 22.11.2022. 3.Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до вимог частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. 3.2. Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частин 2, 4 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 3.3. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, в постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року по справі № 654/4518/18. 4.Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. На підставі вищенаведених письмових доказів суд дійшов висновку про те, що придбане сторонами під час шлюбу майно, а саме: 1/2 часткижитлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу в порядку статті 70 СК України. Поділ між сторонами 1/2 частки спірного житлового будинку шляхом визнання за кожною із сторін права власності на 1/4 частку будинку не порушує прав сторін, а також норми статей 70 СК України та 372 ЦК України. Вказаний житловий будинок належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому обставинам справи відповідає переведення правого режиму спільної власності на цей житловий будинок із сумісної власності без визначення часток співвласників в часткову власність із визначенням часток у праві власності. 4.2. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що представник позивачки у позовній заяві просить «виділити» частки майна кожному із подружжя шляхом визнання за кожним із подружжя права власності на 1/4 частину будинку. В своїй заяві представник позивача уточнив, що він мав на увазі саме визнання за кожним із подружжя права власності на 1/4 частину будинку без виділу часток в натурі. Отже, на думку суду, вимога «виділити» кожній із сторін 1/4 частину будинку задоволенню не підлягає. Достатнім та ефективним способом захисту прав позивачки в даному випадку є визнання спірного будинку об`єктом права власності спільної сумісної власності подружжя, визнання за кожним із подружжя права власності на 1/4 частину будинку та припинення права спільної сумісної власності на будинок, оскільки тепер на цей будинок поширюється правовий режим спільної часткової власності. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділу майна, слід задовольнити частково. 5.Розподіл судових витрат 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 03.10.2025 про сплату судового збору у сумі 2422 грн. 50 коп. Отже, з урахуванням задоволення майже всіх позовних вимог (відмовлено у задоволенні незначної частини позовних вимог лише у зв`язку з їх невірним формулюванням), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 50 коп.

Outcome: partial