Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 4770348 від 27.06.2024 в загальному розмірі 64000 грн та понесені судові витрати. При цьому, також просить у порядку ч.ч. 10, 11 ст. 265 КПК України зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення нараховувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, якому роз`яснити порядок нарахування інфляційних страт та 3% річних. Позовна заява надійшла до суду 10.10.2025. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 13.10.2025, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином. Надав клопотання про проведення судового розгляду справи без участі представника позивача, про підтримку позовних вимог та ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідачка [PERSON] у судові засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зміст позову не визнає. Зазначає, що 27.06.2026 було зламано її карточку Київстар та взято без її відома кредит. Про наявність кримінального провадження за її зверненням надала витяг з кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого: Судом встановлено, що між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено Договір № 4770348 від 27.06.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який було укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису у відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Сума кредиту складає 10000 грн., строк кредиту 360 днів (з 27.06.2024 по 22.06.2025), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Кошти перераховано на банківську картку фізичної особи за реквізитами [NUMBER] . ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит в сумі 10000,00грн. шляхом зарахування кредитних коштів на вказану платіжну картку відповідачки і він підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 93309 та його предметом є кредит у гривні (а.с.22-31, зворот). Згідно п. 2.1 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу. Згідно п. 3.1 Договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за цим договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Згідно п. 4.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться гідно з Графіком платежів. Згідно п.5.4.1 Договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи (у разі їх наявності) та інші платежі, передбачені договором. Додатком № 1 до вказаного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Дана таблиця підписана від споживача електронним підписом одноразовим ідентифікатором 93309 (а.с.33). Відповідно до Додатку № 2 до вказаного договору - Інформаційного повідомлення, відповідачка надала товариству персональні дані третьої особи для подальшої взаємодії при врегулюванні її простроченої заборгованості (а.с.33, зворот). Згідно договору про організацію переказу грошових коштів № РК-П-19/03-01 від 12.03.2019 його сторонами є ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (замовник) та ТОВ «Лінеура Україна» (партнер) (а.с.63-65). Згідно п. 1.1 Договору предметом договору є надання замовником партнеру послуг з переказу коштів та співробітництво сторін з метою надання клієнтам послуг виплати. 27.02.2025 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» уклали договір факторингу № 27/02/2025, згідно якого ТОВ «Українські фінансові операції» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 4770348 від 27.06.2024 на загальну суму 51900 грн., з яких заборгованість з тіла кредиту: 10000 грн., заборгованість за процентами: 36900 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам: 5000 грн, що відповідає наданому розрахунку заборгованості станом на 27.02.2025 (а.с.59-62). Відповідно до положень договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п.3.3. цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.1. договору факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання якого настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-0603 від 06.03.2025, адресованого ТОВ «Лінеура Україна», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 27.06.2024 18:48:08 на суму 10000 грн. Призначення платежу: зарахування 10000 грн. на картку [NUMBER] (а.с.42) . Згідно інформації АТ КБ «Державний ощадний банк України», в банку на ім`я [PERSON] відкрито банківський рахунок, до якого емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , на яку зараховані кошти в сумі 10000 грн. (а.с.148-150). За фактом звернення відповідачки до Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області було відкрито кримінальне провадження № 12024270340002252 від 16.07.2024. Попередня правова кваліфікація ч.4 ст. 190 КК України (а.с.115). Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявність у матеріалах справи витягу з ЄРДР в кримінальному провадженні 12024270340002252 від 16.07.2024, на що посилається відповідачка, не свідчить сам по собі про те, що спірний кредитний договір не був укладений і кошти саме за цим договором могли бути використані не відповідачкою, а іншою особою, а тому суд не приймає до уваги такі твердження відповідачки. Кредитний договір № 4770348 від 27.06.2024 укладено з використанням інформаційно-комунікаційної системи та підписано відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Вказаний договір та паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Позичальник під час укладення кредитного договору пройшла ідентифікацію. Під час ідентифікації позичальника з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Таким чином факт укладення кредитного договору № 4770348 від 27.06.2024 та отримання за договором кредитних коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі відповідачкою суд вважає встановленим. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідачка зобов`язання за Договором не виконала. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні витрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, то позивачем вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат не заявлялись. Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 27.06.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Враховуючи викладене, оскільки суд не наділений правом ухвалення рішення суду на майбутнє та правом на зобов`язання виконавчих органів на вчинення виконавчих дій, то вимога позивача про надання вказівки/роз`яснення органу примусового виконання рішення суду на подальше нарахування на суму боргу 3% річних та інфляційних втрат, не підлягає задоволенню. При цьому, станом на дату укладання Договору факторингу від 27.02.2025 року № 27/02/2025, строк дії Договору № 4770348 від 27.06.2024 не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з дати факторингу 27.02.2025 року донараховано відсотки за (114 календарних днів). 10000 грн. * 1,5% * 114 календарних днів = 17100 грн., відсотки нараховані саме ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процент за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачка належним чином виконувала кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитним договором, який надано позивачем, є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості. Відповідачкою не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем, щодо розміру заборгованості по кредитному договору. Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 4770348 від 27.06.2024 у розмірі 64000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі, в межах заявлених позивачем вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договору про надання правової допомоги № 01/08/2024-А від 01.08.2024 (а.с.100-101), детальний опис робіт (наданих послуг) № 4770448 від 18.09.2025 (а.с.35), акт від №4770348 від18.09. 2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 (а.с.34), заявку № 4770348 від 21.04.2025 на виконання доручення до Договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024. (а.с.36), відповідно до яких сторони визначили предмет договору у виді надання юридичних послуг згідно вказаного переліку. Загальна вартість робіт визначена у сумі 10000 грн. З урахуванням приписів ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи, спрощений порядок розгляду, без участі сторін, наданий адвокатом обсяг послуг, затрачений час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 3000 грн. Крім того, позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору (а.с.1), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача в сумі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved