Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що сторони з 10.08.2007 до 04.12.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . 04.12.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) розірваний на підставі рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 04.12.2017. 11.07.2020 позивачка уклала шлюб, у зв`язку із чим змінила прізвище на « [PERSON] ». 23.02.2024 син сторін у справі змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] син [PERSON] досяг вісімнадцятирічного віку, проте продовжує здобувати освіту у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка та є курсантом І курсу денної форми навчання. До повноліття сина відповідач сплачував аліменти на його утримання, але наразі матеріальної допомоги не надає. Після досягнення сином 18-річчя та вступу на навчання він фактично продовжує проживати разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] та повністю перебуває на утриманні [PERSON] . Навчання у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка супроводжується значними та систематичними витратами, необхідними для забезпечення належних умов його підготовки. Зокрема, відповідно до характеру військової освіти, він зобов`язаний купувати спеціальний одяг, взуття спорядження та інші індивідуальні засоби, передбачені вимогами навчального процесу. Вартість такого спецодягу є суттєвою. Крім того, навчання у військовому інституті потребує придбання додаткових матеріалів, аксесуарів, спортивного інвентарю, засобів особистого захисту, предметів гігієни, а також покриття витрат на харчування, проживання, проїзд та інші поточні потреби, що безпосередньо пов`язані з виконанням навчальної програми. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання, то не має змоги працевлаштуватися, самостійних доходів не має. У свою чергу позивачка не має можливості утримувати сина самостійно, оскільки перебуває у декретній відпустці та отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн на місяць. Батько сина участі у матеріальному забезпеченні не приймає, добровільно допомогу не надає, хоча є здоровою, працездатною особою, на утриманні інших осіб не має, тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в сумі 7 000,00 щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. У визначений судом день та час судового розгляду справи учасники не з`явилися. Позивачка [PERSON] надала суду заяву, якою просила проводити розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки відповідач суду не повідомив, правом подання відзиву на позов не скористався, жодних заяв або клопотань суду не надав. За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивачки на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спірні правовідносини сторін стосуються обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання, тому до їх правового регулювання застосуванню підлягають норми Глави 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. На підставі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно Виконавчим комітетом Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області 18.09.2019, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що складений відповідний актовий запис № 11 (а.с. 8). Позивачка у зв`язку із укладенням шлюбу 11.07.2020 змінила прізвище на [PERSON] , на підтвердження чого суду надано свідоцтво про шлюб від 11.07.2020, актовий запис № 12 (а.с. 7). З наданого суду та долученого до матеріалів справи свідоцтва про зміну імені від 23.02.2024 установлено, що [PERSON] , який народився [INFO] , змінив ім`я, про що 23.02.2024 складений відповідний актовий запис № 01. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені [PERSON] (а.с. 9). Крім того, з наявних у матеріалах справи письмових доказів судом установлено, що [PERSON] має зареєстроване місце проживання разом із позивачкою у справі [PERSON] , що на переконання суду доводить факт його перебування на утриманні позивачки (а.с. 11, 13). Довідкою № 4712 від 31.10.2025 підтверджено, що солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом навчання у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка та є курсантом І курсу денної форми навчання з терміном з серпня 2025 року до червня 2029 року (а.с. 14). Також на підтвердження факту продовження сином навчання позивачка надала суду витяг з наказу № 3195-33 від 01.08.2025, відповідно до якого [PERSON] зарахований курсантом першого курсу Військового інституту за освітнім ступенем бакалавр денної форми навчання для здобуття освіти за спеціальністю 110 соціальна робота за освітньою програмою «Соціальна робота у військах (силах)». На підставі ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України). Зі змісту статті 201 Сімейного кодексу України вбачається, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Ураховуючи наведені норми закону вбачається, що обов`язок приймати участь у вихованні та утриманні дитини є спільним для обох батьків і вони зобов`язані приймати таку участь у рівних частках. Як було встановлено судом під час розгляду справи, повнолітній син [PERSON] перебуває на утриманні позивачки, натомість відповідач участі у його утриманні не приймає. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивачка на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, за наслідками розгляду справи її позов задоволено, судовий збір у розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved