Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Маринюк С.О. звернувся до суду із позовом до Берездівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , після його смерті у Славутській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №614/2012. Згідно довідки Берездівської сільської ради з записів погосподарської книги вбачається, що на день своєї смерті [PERSON] був власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS] , фізична наявність цього будинку підтверджується технічним паспортом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивачка, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , шляхом подання заяви про прийняття спадщини, прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину на інше майно, однак свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок не в змозі отримати, так як правовстановлюючий документ на будинок відсутній. За життя спадкодавець набула у власність житловий будинок по [ADDRESS] , але право власності в встановленому порядку не оформлено та не зареєстровано, а тому свідоцтво про право на спадщину видати позивачці, як спадкоємцю першої черги неможливо, що підтверджується повідомленням нотаріуса. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно будинковолодіння з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 10.11.2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, ухвалою суду від 19.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивачки надав заяву про розгляд справи за їх із позивачкою відсутності, та підтримав позовні вимоги. Від Берездівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видана Виконкомом Горицької сільської ради Славутського району Хмельницької області. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивачка зареєструвала шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Батьком позивачки [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У довідці, виданій Берездівською сільською радою №357 від 30.10.2025 року зазначено, що із особового рахунку № [NUMBER] погосподарської книги №3 Горицької сільської ради с. Красностав, вул. Перемоги, 45, Славутського району, Хмельницької області за 2001-2055 роки слідує, що власником рахунку є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Померлий [PERSON] був власником Державного акту на право приватної власності на землю, якому на підставі рішення Горицької сільської Ради народних депутатів №21 від 26.04.1995 року передано у власність земельна ділянка площею 0,8500 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території с. Красностав Горицької сільської ради, для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №105. Після смерті [PERSON] . Славутською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №614/2012 за заявою позивачки, яка витребувана та досліджена судом. За прийняттям спадщини після смерті [PERSON] звернулася до нотаріальної контори його дочка [PERSON] , якій видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2012 року у виді права на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності спілки селянських господарств «Промінь» с. Гориця Славутського району Хмельницької області, розміром 3,29 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належить померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №016083, виданого Славутською районною державною адміністрацією 04.07.1996 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2012 року [PERSON] отримала спадщину, яка складається з грошових заощаджень з нарахованими відсотками, грошовою компенсацією та індексацією, що зберігається у ТВБВ публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №10022/0134/024 на рахунках: №915510216 залишок 2590,69 грн., №1524 залишок 0,63 грн.; №057152 залишок 0,04 грн.; відповідно до даних довідки виданої ТВБВ, 10022/0129 філії Хмельницьке обласне управління ПАТ «Держощадбанк України» від 07.12.2012 р. №2534. Вартість спадкового майна складає 2591,36 грн. З довідки Гощанської сільської ради №672 від 09.11.2012 року слідує, що на день смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , він постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . В управління спадковим майном вступила дочка [PERSON] , яка була зареєстрована та проживали разом з батьком, вели спільне господарство. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, за адресою : [ADDRESS] знаходиться житловий будинок садибного типу площею 67,4 кв.м. 1956 року побудови. Позивач як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи та доданими до позовної заяви доказами. За життя спадкодавець [PERSON] набув у власність житловий будинок по [ADDRESS] , але право власності в установленому порядку не оформив та не зареєстрував, а тому свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку видати позивачці, як спадкоємцю першої черги після смерті [PERSON] неможливо, що підтверджується повідомленням нотаріуса. [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька [PERSON] . Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентарізації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 № 127 (далі - Інструкція № 127), відповідно до якого не належить до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Документ, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію під час оформлення права власності. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію під час оформлення права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалось. Належним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Інших документів не вимагається. Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як слідує із матеріалів справи, на даний час позивачка позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, але право власності спадкодавця на житловий будинок із господарськими прибудовами ніким не оспорюється та підтверджується доказами, зібраними у справі. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті батька [PERSON] , суд, беручи до уваги, що за життя [PERSON] був власником житлового будинку, проте не оформив право власності на нього, право власності на житловий будинок [PERSON] ніким не оспорюється, вказане нерухоме майно не є самочинним будівництвом, позивачка в порядку ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] , тому суд вважає, що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved