Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

14 березня 2024 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м.Полтави з позовною заявою до - ПАТ «СК «Саламандра», третя особа [PERSON] про стягнення страхового відшкодування (заподіяної моральної шкоди). В позові прохала стягнути із ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» на її користь страхові відшкодування (заподіяння моральної шкоди) у розмірі 200 000,00 грн. завданої внаслідок смерті [PERSON] та судовий збір. Позивачка зазначила, що вона є матір`ю загиблого [INFO] внаслідок ДТП [PERSON] . В позові вказала, що 01.09.2022 р. біля 16 год. 30 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем «Volkswagen-Passat» 2012 р.в., р.н. [NUMBER] , синього кольору, рухався автомобільною дорогою М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», у напрямку від м. Кременець Тернопільської області до м. Тернопіль. Під час руху на 295 км і 050 м. автодороги М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», що в межах с. Колодне, Тернопільського району Тернопільської області, ділянкою автодороги із значним заокругленням праворуч по напрямку свого руху, водій [PERSON] не був достатньо уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної на даній ділянці автодороги швидкості руху, чим допустив порушення п.1.5 ч. 1, 1.10, 2.3 (б, д) 12.1 Правил дорожнього руху», які зобов`язували його рухатися із безпечною швидкістю і своїми діями не створювали загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожували життю чи здоров`ю громадян, завдали матеріальних збитків. Проїжджаючи ділянку автодороги із значним заокругленням праворуч, водій [PERSON] не обрав такі прийоми користування транспортним засобом та безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, внаслідок чого допустив зміну напрямку руху керованого автомобіля «Volkswagen-Passat» ліворуч, перетнувши горизонтальну дорожню розмітку 1.1 ПДР, виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим грубо порушив вимоги п. 10.1 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Дорожня розмітка ПДР, яку перетинати забороняється, на даній ділянці автодороги виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги категорично заборонений. Після виїзду на зустрічну смугу водій [PERSON] , не забезпечивши безпеки руху та порушуючи вимоги п. 1.1.3 ПДР, не надав перевагу в русі зустрічному автомобілю «BMW-325TD» р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який отримав тілесні ушкодження та помер під час стаціонарного лікування в КНП «Збарська центральна лікарня» Збарської міської ради. Позивачка зазначає, що порушення водієм [PERSON] вимог п. 1.5, 1.10, 2.3 (б. д) 10.1, 11.3, 13,1, а також вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. Розділу 34 Дорожня розмітка Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р. зі змінами та доповненнями, а також вимоги, які наведені в абз. 1,2 ч. 5 ЗУ «Про дорожній рух» зі змінами та доповненнями перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної ДТП та спричиненням смерті потерпілого [PERSON] та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Позивачка також вказуєє, що згідно матеріалів кримінальної справи цивільна відповідальність винуватця ДТП [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра». По факту ДТП нею, 18.07.2023 року було повідомлено страхову компанію [PERSON] про настання події страхового випадку та передано всі наявні у неї документи, зокрема накладну №РН-000012, фото ДТП, технічний паспорт, копію паспорту. Зазначає, що станом на подачу позову у Збаразькому районному суді Тернопільської області розглядається кримінальна справа, розпочата у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022210000000223 від 01.09.2022 р. відносно [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Станом на подачу позову жодного відшкодування понесених нею матеріальних та моральних витрат, зокрема на поховання сина не отримано, ні страхова компанія винуватця ДТП, а ні [PERSON] не вчинили жодних дій спрямованих на усунення шкоди, що і зумовило звернення до суду за захистом її прав. Оскільки цивільна відповідальність обвинуваченого у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України [PERSON] на час вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», позивачка звернулася за захистом своїх прав та інтересів саме до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра». Позивачка вважає, що трирічний строк для звернення до суду для заявлення позовних вимог про отримання страхових відшкодувань обумовлених заподіянням смерті [PERSON] не минув моральна шкода заподіяною внаслідок смерті сина є такою, що підлягає до виплаті. Смерть сина є непоправною і не вимірюється в жодному грошовому еквіваленті, наслідок, що настав, у зв`язку з діями підозрюваного є незворотнім, і ці трагічні події назавжди змінили життя в якому син був надійною опорою, який завжди підтримував і допомагав. З моменту втрати сина, вона постійно перебуває у стресовому стані, не може спати. Наслідки, що наступили, характер і глибина душевних травм, емоційних, моральних страждань тривають. Фактично має місце невротичний розлад зумовлений негативними переживаннями та спогадами. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.03.2024 року цивільну справу направлено за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2024 року відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.11.2024 року позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «СК «Саламандра», третя особа [PERSON] про стягнення страхового відшкодування (заподіяної моральної шкоди) задоволено. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 11.12.2025 року задоволено заяву представника відповідача ПАТ «СК «Саламандра» про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 04.11.2024 року, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження 04.12.2025 р. представник відповідача ПрАТ «СК «Саламандра» - Магдалінова А.В. направила до суду відзив на позовну заяву в якому прохала зменшити позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «СК «Саламандра», третя особа [PERSON] до 78000,00 грн. Вважає позовні вимоги в розмірі 200 000, 00 грн. необгрунтованими та такими, що суперечать нормам спеціального законодавства. Зазначила, що відповідно п. 27.3 ст. 27 Закону №1961-ІV(який був чинний на момент ДТП) встановлено, що страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, може бути виплачено лише його найближчим родичам чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому законодавством на день настання страхового випадку. Зазначила, що на момент ДТП 01.09.2022 року мінімальна заробітна плата в Україні становила 6500 грн., отже, максимально можливий розмір страхового відшкодування моральної шкоди становить 78000 грн. У судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Матвійчук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Прохав позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «СК «Саламандра» Магдалінова А.В., у судовому засіданні підтримала позицію викладену у відзиві на позовну заяву, прохала зменшити позовні вимоги до 78 000,00 грн. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду. Суд заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2022 року близько 16 год. 30 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen-Passat», р.н. [NUMBER] , 2012 року випуску, синього кольору, під керуванням [PERSON] та автомобілем «BMW-325TD» р.н. [NUMBER] , 1992 р.в., синього кольору, під керуванням водія [PERSON] , [INFO] . Внаслідок зіткнення транспортних засобів водій автомобіля «BMW-325TD» р.н. [NUMBER] , [PERSON] , отримав тілесні ушкодження від яких помер [INFO] під час проходження стаціонарного лікування в КНП «Збаразька центральна лікарня» ЗМР. За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022210000000223. 02.09.2022 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 24.02.2025 року у справі №598/1233/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк один рік. Вирок набрав законної сили 27.03.2025 року. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «Саламандра». 18.07.2023 року позивач [PERSON] направила ПАТ «СК «Саламандра» повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку. З інформаційного листа ПАТ «СК «Саламандра» від 19.08.2023 р. вих № 803 вбачається, що вони прохали [PERSON] забезпечити виконання обов`язку зберігати пошкоджене майно «BMW-325TD» д.н.з. [NUMBER] у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна «BMW-325TD» д.н.з. [NUMBER] в строк до 31.07.2023 року. Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон №1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб (частина третя статті 23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Частиною другою статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до статті 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 23.1 статті 23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 27 Закону №1961-IV визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого. Відповідно до п. 27.2. статті 27 Закону №1961-IV (в редакції чинній на момент ДТП) страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності (частина перша статті 1200 ЦК України). Відповідно до п. 27.3. Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Встановлено, що позивач внаслідок ДТП втратила сина [PERSON] . З огляду на викладене, враховуючи, що позивач є особою, яка за законом має право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю її сина, судом відповідно до вимог пункту 27.3. статті 27 Закону №1961-IV розраховано, що виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на час дорожньо-транспортної пригоди (Стаття 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік») загальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 78 000,00 грн. (6 500,00 х 12 = 78 000,00 грн.), яке підлягає виплаті позивачу. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial