Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що 10 вересня 1986 року він уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрували у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Однак сумісне життя з відповідачем не склалося. Їхні погляди на сімейні стосунки дуже відрізняються і вони не можуть досягти взаєморозуміння між собою з різних питань, яку стосуються сім`ї. З 2010 року вони разом не проживають як одна родина, не спілкуються. Шлюб існує суто формально. За таких обставин просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою суду від 19.11.2025 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Представник позивач 19.01.2026 року подала до суду заяву, в якій зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач про дату і місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи не надала, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 1986 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2081, про що видано повторно свідоцтво про шлюб від 13.11.2025 року серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, відсутні ті почуття, які є основою подружніх відносин,волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 110, 112-114 СК України,

Outcome: approved