Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Заявник - [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою (у новій редакції), де заінтересована особа [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, за якою просить: -встановити факт постійного проживання однією сім`єю із заявницею [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) з покійною бабусею [PERSON] (померла [INFO] свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2000р.) не менше п`яти років до часу відкриття спадщини; -встановити факт постійного проживання однією сім`єю із заявницею [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) з покійним батьком [PERSON] (помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.02.2010 року) не менше п`яти років до часу відкриття спадщини; -встановити факт постійного проживання однією сім`єю із заявницею [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) покійною матір`ю [PERSON] (померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.09.2024 року) за адресою: [ADDRESS] , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви заявник зазначив наступне. 05.06.2025 року заявником отримано відмову приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Йосипчук К.П. та роз`яснення щодо оформлення спадщини за покійними бабусею [PERSON] (померла [INFO] свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2000р.), за батьком [PERSON] (помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.02.2010 року) та матір`ю [PERSON] (померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.09.2024 року). На час смерті [PERSON] діяла норма ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, згідно якого регламентовано наступне: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. А на час смерті [PERSON] та [PERSON] діяла норма ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, якою регламентовано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Усі померлі є співвласниками квартири [ADDRESS] , а покійний [PERSON] також власник земельної ділянки за кадастровим номером 211010000:58:001:0066 площею 0,0159 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Нотаріус для прийняття нею спадщини за покійним батьком, мамою та бабусею просить підтвердити фактичний вступив в управління або володіння спадковим майном та підтверджуючі документи постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. 03.06.2025 року складено акт сусідів: 1. [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] ); 2. [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] ); 2. [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] ). Дані особи підтвердили наступне: з 1960х років у квартирі [ADDRESS] проживали наступні особи: - [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , проживала за вищевказаною адресою до моменту смерті; - [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] проживав за вищевказаною адресою з до моменту смерті; - [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , проживала за вищевказаною адресою до моменту смерті; - [PERSON] [INFO] проживала за вищевказаною адресою до 1982 року до укладення шлюбу; - [PERSON] [INFO] проживає за вищевказаною адресою по теперішній період. Дані особи перебували в наступних родинних зв`язках: чоловік та дружина - [PERSON] та [PERSON] , їх доньки: [PERSON] та [PERSON] (до зміни прізвище у зв`язку з укладенням шлюбу [PERSON] ). [PERSON] була матір`ю [PERSON] та відповідно тещею для [PERSON] , а також бабусею для [PERSON] та [PERSON] . Квартиру [ADDRESS] приватизовано на трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Даним особам відомо, що заявниця [PERSON] спільно проживала з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до моменту їх смерті та продовжує проживати в квартирі [ADDRESS] , сама заявниця за час їх спільного проживання проводила ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS] , вони спільно вели господарство, купували спільно продукти, ходили на покупки, вона піклувалася ними та організовувала їх похорона. Родинні відносини між заявницею, покійними та зацікавленою особою підтверджується наступними документами: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 29.01.2000 р.; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 08.02.2010 року; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 03.09.2024 року; паспорт [PERSON] ; акт від 03.06.2025 року; свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] з нотаріальним посвідченням перекладу серії [NUMBER] ; свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу прізвище [PERSON] ) серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [PERSON] з нотаріальним посвідченням перекладу серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [PERSON] (заявниці) з нотаріальним посвідченням перекладу серії [NUMBER] ; паспортом [PERSON] ; свідоцтвом про народження зацікавленої особи [PERSON] серії [NUMBER] від 13.06.1961р.; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 12.06.2025 року № 0005176874 згідно якого зацікавлена особа змінювала прізвище у зв`язку з укладенням шлюбу на [PERSON] ; свідоцтвом про розірвання шлюбу зацікавленої особи. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.06.2025 року заяву було передано на розгляді судді Наумової Н.В. За ухвалою від 25.06.2025 року судом було залишено заяву без руху. За ухвалою від 02.07.2025 року судом було прийнято заяву до розгляду в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Представник [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, подав письмову заяву від 19.01.2026 року про розяглд заяви за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Судове засідання у справі було призначене на 20.01.2026 року на 16 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 26.01.2026. Дослідивши всі матеріали справи та додатково подані, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується вимоги заявника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: із Свідоцтва про право власності на житло, квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.04.1997 року № 57 належить на праві спільної сумісної власності наступним особам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності було зареєстроване у встановленому діючим на той час законодавством порядку. [PERSON] народилася [INFO] від батьків: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . 27.11.1957 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] . Від цього шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] ; яка 22 червня 2011 року уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.06.2025 року № 00051761874, яке не змінила після розірвання шлюбу, свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , яка після укладення шлюбу із 09.08.1986 року зімни тла прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Згідно будинкової книги у квартирі за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані наступні особи: [PERSON] із 12.03.1997 року по 20.04.2010 року та [PERSON] із 14.03.1994 року. З копії паспорту заявника [PERSON] вбачається, що вона із 18.11.1986 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а із [INFO] за адресою: [ADDRESS] . 03.06.2025 року складено акт сусідів: [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] ); [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] ); [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] ). Дані особи підтвердили наступне: з 1960х років у квартирі [ADDRESS] проживали наступні особи: - [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , проживала за вищевказаною адресою до моменту смерті; - [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] проживав за вищевказаною адресою з до моменту смерті; - [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , проживала за вищевказаною адресою до моменту смерті; - [PERSON] [INFO] проживала за вищевказаною адресою до 1982 року до укладення шлюбу; - [PERSON] [INFO] проживає за вищевказаною адресою по теперішній період. При цьому сусіди підтверджують, що їх достеменно відомо, що [PERSON] спільно проживала з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до моменту їх смерті та продовжує проживати в квартирі [ADDRESS] , сама [PERSON] за час їх спільного проживання проводила ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS] , вони спільно вели господарство, купували спільно продукти, ходили на покупки, вона піклувалася ними та організувала їх похорон. Зазначений факт також підтверджується фіскальними чеками на оплату житлово комунальних послуг за зазначеною адресою саме заявником. Судом також встановлено, що друга донька [PERSON] із 25.03.1998 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту [NUMBER] . З витребуваним судом доказів, а саме із письмової заяви приватного нотаріуса Йосипчук К.П. від 14.01.2026 року та доданих до неї інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкові справи щодо померлих: [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , не заводилися, заповіти відсутні. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, факт постійного проживання заявника [PERSON] у одній квартирі за адресою: [ADDRESS] , разом із всіма трьома спадкодавцями, підтверджений показами свідків, які є сусідами, та іншими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду викладене, суд вважає за необхідне всі судові витрати у цій справі покласти на заявника. На підставі наведеного та

Outcome: approved