Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 26.06.2024 р. [PERSON] звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] заподіяну їй шкоду, завдану внаслідок пошкодження 03.03.2024 належній їй на праві власності будівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] транспортним засобом, яким керував відповідач [PERSON] . Вказала, що внаслідок ДТП, в якому відповідач був визнаний винним їй заподіяна матеріальна шкода в розмірі 277350,0 грн, яка складається з вартості робіт та матеріалів необхідних для відновлення пошкодженого приміщення, а також витрат з усунення наслідків ДТП евакуація авто 1600 грн, доставка будівельників та обладнання 2500 грн, транспорт на вивіз сміття 5000 грн, зашивка ОСБ плитами 1500 грн, полагодження мереж електроенергії, водопостачання та каналізації 3000,0 грн. Крім того, їй заподіяна моральна шкода в розмірі 50 тис.грн, яка полягає у душевних та моральних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях внаслідок пошкодження майна, погіршення матеріального стану. Її постійно супроводжує пригнічений настрій, депресія, погіршення фізичного здоров`я, які не дозволяють повернутися до звичайного способу життя. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.07.2024 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. Відзив на позов до суду не поданий. Підготовче провадження закрито ухвалою суду від 19.02.2025 р., справа призначена до розгляду за суттю, задоволено клопотання про виклик свідка. В судовому засіданні 08.07.2025 р. представник позивачки адвокат Волкова Л.Г. позов підтримала в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Руденко М.М. позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, оскільки не надано доказів того, що шкода, яка була заподіяна позивачці є наслідком дій відповідача, надані докази не є належними, достовірними та достатніми. Свідок [PERSON] суду показав, що він працює директором магазину «Водафон» на вулиці Привокзальній, 1 у м.Херсоні. Приміщення магазину орендується у [PERSON] 03.03.2024 р. йому подзвонили з питання пошкодження будівлі магазину. Він приїхав на місце та побачив, що автомобілем пошкоджена цегляна стіна будівлі, несучі колони, стіна, розбиті вітрини, освітлення, пошкоджена уся мебель. Він зібрав вціліли товари (аксесуари, ноутбуки, тощо). Свідку були надана до огляду фототаблиця, долучена до позову позивачем. Свідок пояснив, що магазин був працюючим, цілим, а вікна були зашити ОСБ плитами для збереження склопакетів. В судовому засіданні 08.07.2025 суд усною ухвалою з занесенням до протоколу судового засідання в порядку ч.7 ст. 81 ЦПК України витребував з архіву суду матеріали справи про адміністративне правопорушення (766/3543/24), за якою відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні 22.01.2026 року оглянуто матеріали справи 766/3543/24 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивачці [PERSON] , як фізичній особі-підприємцю належить на праві власності комплекс «Анжеліна» за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено витягом про державну реєстрацію прав, виданим Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 27.05.2011. Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24.04.2024 року по справі № 766/3543/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] 03.03.2024 року о 18 годині 23 хвилин, м. Херсоні, по вул. Привокзальній, 1, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив наїзд на бордюр та в подальшому здійснив не контрольований рух в будівлю, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а також завдані матеріальні збитки. В судовому засіданні оглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 130 ч.1, 124 КУпАП №766/3543/24. Зі схеми місця ДТП, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП вбачається, що будівлею, в яку здійснив неконтрольований рух транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] є готель «Анжеліна» на площі Привокзальній у м.Херсоні. З пояснень [PERSON] від 03.03.2024 р. вбачається, що йому 03.03.2024 о 18-30 год повідомив начальник залізничного вокзалу про те, що приміщення на площі Привокзальній, 1 у м.Херсоні, яке орендує [PERSON] пошкоджено в`їхав автомобіль. Він приїхав на місце та побачив вибиті вікна, пошкодження стіни, в самому приміщенні знаходився автомобіль. З пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що він 03.03.2024 р. о 18-00 год керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] не впорався з керуванням та в`їхав в прибудову магазину «Водафон» за адресою: м.Херсон, вул. Привокзальна, 1. З фото таблиці, доданої позивачем вбачається, що будівля комплексу «Анжеліна», а саме магазин "Водафон" пошкоджена та всередині приміщення знаходиться транспортний засіб. З договору будівельного підряду від 04.03.2024 року, укладеного між [PERSON] та ПП «Херсонприватбуд» вбачається, що підрядник зобов`язується виконати роботи з будівництва (відновлення після дорожньо транспортної пригоди) офісу на першому поверсі за адресою: м.Херсон, площа Привокзальна, буд. 1. Вартість договору 250 тис.грн. Необхідні роботи та матеріали для відновлення пошкодженого приміщення першого поверху за адресою: м.Херсон, вул.Привокзальна, 1 (орендатор магазин Водафон) площею 35 кв.м після дорожньо-транспортної пригоди від 03.03.2024, скоєної військослужбовцем [INFO] [PERSON] складає 263750,00 грн. В матеріалах справи наявні квитанція щодо купівлі газобетонних блоків на суму 2716,00 грн, рахунок на оплату 24000,00 грн. будівельних матеріалів та допоміжних інструментів, квитанція щодо оплати робіт по цегляній кладці на суму 12000,00 грн, рахунок на оплату будівельних матеріалів на суму 9402,90 грн, видаткова накладна на придбання будматеріалів на суму 530,00 грн, квитанція на придбання будматеріалів на суму 1149,50 грн, 51,04 грн, 802,7 грн, квитанція до прибуткового касового ордеру на прийняття 15000,00 грн за демонтаж та монтаж гіпсоркартону, чек на суму 2118,74 грн. за купівлі будматеріалів, квитанція про оплату будівельних матеріалів 14759,18 грн, 315,00 грн, 4524,03 грн, квитанція до прибуткового касового ордеру за заміну електропроводки на суму 8000,00 грн, шпаклівку, фарбування гіпсокартону на суму 27000,00 грн, демонтаж та монтаж підвісної стелі на суму 7000,00 грн, товарний чек на купівлі будматеріалів на суму 481,00 грн. З копії медичної картки [PERSON] вбачається, що 04.03.2024 р. особа звернулася до кардіолога зі скаргами щодо погіршення стану через стресову ситуацію, призначене лікування, повторний візит до кардіолога відбувся 21.03.2024, призначене лікування. IV. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина 3 статті 12 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості Відповідно до ч. 1 ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 1166 ЦК України, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Передумовою відшкодування шкоди, заподіяної особі, є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника. Відтак, причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Позивачкою на підтвердження розміру завданої шкоди надані письмові докази, які суд розцінює як належні, оскільки доказом у справі про відшкодування шкоди, завданої майну особи, можуть бути будь-які докази, і це не обов`язково має бути висновок експерта. Договір будівельного підряду та перелік робіт для відновлення пошкодженого приміщення містить вказівку, що такі роботи проводяться після пошкодження внаслідок ДТП, наявність пошкоджень зафіксована у наданій позивачем фототаблиці, при цьому свідок [PERSON] підтвердив наявність пошкоджень, вказав, що вікна в приміщенні магазину були зашиті поверх склопакетів плитами для безпеки через бойові дії, але приміщення до ДТП не було пошкоджене. Посилання представника відповідача на те, що у даній справі відсутній причинний зв`язок між діями відповідача та шкодою, заподіяною позивачці є необґрунтованими, оскільки передумовою відшкодування шкоди є наявність у діях відповідача складу правопорушення, протиправної поведінки чи наслідків. Вказані обставини відповідачем не спростовані, а сам по собі сумнів представника відповідача не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки саме на відповідача, як особу винну у ДТП, якою завдано шкоди майну потерпілого покладається обов`язок спростування. Клопотань про призначення експертизи щодо вартості відновлення приміщення або на спростування механізму пошкоджень стороною відповідача не заявлялося. Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у спричиненні майнової шкоди та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачці майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. В той же час, позивачкою належними та допустимим доказами не доведено наявність витрат на евакуація авто 1600 грн, доставка будівельників та обладнання 2500 грн, транспорт на вивіз сміття 5000 грн, зашивка ОСБ плитами 1500 грн, полагодження мереж електроенергії, водопостачання та каналізації 3000,0 грн. При цьому суд приймає до уваги не сукупність сплачених позивачкою на час подання позову послуг та будівельних матеріалів, а саме розрахунок вартості робіт, який необхідний для відновлення на загальну суму 263750,00 грн, оскільки збитками є витрати, які особа не тільки зробила, але і мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Щодо моральної шкоди, то позивачкою доведено, а відповідачем не спростовано завдання внаслідок протиправних дій відповідача позивачці моральної шкоди, оскільки позивачка була вимушена змінити свій звичайний стиль життя та прикладати додаткових зусиль для відновлення свого майна (витратила свій час, зазнала як мінімум дискомфорт та нервове напруження), що є безумовною обставиною завдання їй моральних страждань. Пунктом третім Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до пункту 9 вищевказаної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зважаючи на викладене, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів прийшов до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, знайшли часткове своє підтвердження у судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушене право позивачки, за захистом якого спрямоване її звернення до суду, а тому вважає розумним, справедливим та виваженим визначити розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню 5 000 грн. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки матеріальної шкоди в розмірі 263750,00 грн та моральної шкоди 5000,00 грн. Щодо судових витрат На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. Позивачка звернулася з позовом про стягнення загальної суми 327350, 00 грн, задоволено позов в сумі 268750,00 грн, що складає 82,09%, а тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді оплаченого судового збору за подачу позовної заяви в сумі 3213,58 грн. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 26 січня 2026 року. Відповідно до ст. 12-19, 141, 265-268, 354 ЦПК України, суд

Outcome: partial