Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

21 листопада 2025 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 17 грудня 2021 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Великомихайлівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 57. За час перебування у шлюбі спільних дітей немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. [PERSON] , постійно нехтував сімейними цінностями, після чого в сім`ї складалась психологічноа несумісність, яка призводила до постійних сварок, що тяжким чином впливала на її психічний стан. Відповідно до акту обстеження матеріально- побутових умов сім`ї/особи № 433/09-16 від 21 жовтня 2025 року, виданою начальником ВСМСЗН, [PERSON] не входить до складу сім`ї. Суперечки про розподіл спільного майна немає. Розірвання шлюбу у адміністративному порядку неможливо у зв`язку з ухиленням [PERSON] від відування органу ДРАЦС. Тому просить суд шлюб зареєстрований 17 грудня 2021 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 17 грудня 2021 року Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 57. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Оскільки відповідач належним чином повідомлялась про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) 17 грудня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) , актовий запис №57. Від спільного життя сторони дітей не мають. На підставі ч.2ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, позивач відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1ст. 24Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам позивача, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 113Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач вказує, що бажає відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.141ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь [PERSON] .

Outcome: approved