Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Описова частина До Металургійного районного суду міста Кривого Рогу 25 серпня 2025 року надійшла вказана справа на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра за підсудністю і після автоматизованого розподілу передана судді Чайкіній О.В. Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року постановлено заяву представника позивача Ткаченко М.М. про зміну підстав позову прийняти до розгляду та продовжити розгляд справи з урахуванням вказаної заяви. Зміст позовних вимог Первинно ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла на підставі Договорів про надання фінансових послуг № 2106885648686 та № 2106885619277. Із врахуванням позиції первісного відповідача у справі, з метою встановлення чи отримувались грошові кошти Відповідачем, було подано клопотання про витребування доказів, таке клопотання позивача про витребування доказів задоволено та у даній справі витребувано від Акціонерного товариства «Таскомбанк»: -інформацію, чи видавалась [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) кредитна картка № [NUMBER] ; -докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 5 900,00 грн., які 10 березня 2021 року були на неї перераховані (а саме витребувати виписки по рахунку [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за номером картки № [NUMBER] за період з 10 березня 2021 року по 15 березня 2021 року; -ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки;-інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] з 10 березня 2021 року по 15 березня 2021 року; -інформацію, чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] . На виконання вищезазначеної ухвали суду у даній справі АТ «Таскомбанк», надало відповідь від 15.04.2025 з якої вбачається, що банківська картка № [NUMBER] видана клієнтові [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Також надано виписку по рахунку, в якій підтверджується зарахування кредитних коштів 10.03.2021. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням умов Кредитних договорів № 2106885648686 та № 2106885619277 [PERSON] , який є позичальником за такими договорами. Як зазначено вище, банком повідомлено суд, що банківська картка № [NUMBER] (тобто картка, на яку були зараховані кредитні кошти), видана клієнтові [PERSON] . Після чого позивачем було подано заяву про заміну відповідача у справі та направляння справи за підсудністю. Крім того, ТОВ "Коллект Центр" звернулось до суду із заявою про зміну підстав позову в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь безпідставно набуті кошти на підставі ст. 1212 ЦК України в розмірі 11800,00 грн. та судові витрати. Крім того, позивач просить стягнути на свою користь понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень та витрати на правничу допомогу у сумі 25 000,00 гривень. Аргументи сторін Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] від ТОВ "Служба миттєвого кредитування" (правонаступником прав та обов`язків якого є ТОВ "Коллект Центр") отримав грошові кошти без правової підстави (відсутність укладеного договору про надання коштів у позику) за рахунок іншої особи (потерпілої), в зв`язку з чим у позивача існують всі правові підстави для стягнення з відповідача грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просив розгляд позовної заяви проводити без участі представника ТОВ «Коллект Центр». Позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи повідомлявся належним чином, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Сторони 22 січня 2026 року в судове засідання не з`явились. Розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що 10.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого користування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг №2106885648686 «Стандартний» (а.с. 9-11) Згідно п. 1.1. Договору товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Відповідно до п.п. 1.5. Договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Згідно п. 4.3. Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Договір № 2106885648686 від 10.03.2021 року підписано [PERSON] електронним підписом G9. Також, 10.03.2021 року [PERSON] , електронним підписом G9підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма). Відповідно до п.3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: сума/ліміт кредиту, грн. - 5900; строк кредитування: 16 днів; спосіб та строк надання кредиту: безготівковим/готівковим шляхом у день укладання договору (а.с. 13-14). 10.03.2021 року о 1:58:04 год. на платіжну картку № [NUMBER] , власник карти: (емітент) банк Tascombank, категорія карти: [NUMBER] ; номер договору згідно інформації від кредитора: 2106885648686, перераховано 5900,00 грн.,що підтверджується довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с. 23). 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №1-12 відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників від 03.12.2021 року до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги заборгованості до відповідача за кредитним договором №2106885648686 (а.с. 32-37). У відповідності до п. 6.1.1. Договору факторингу, клієнт (ТОВ «Служба миттєвого кредитування») відступає, а фактор (ТОВ «Вердикт Капітал») приймає право вимоги. Пунктом 6.2. Договору факторингу встановлено, що з моменту переходу до фактора права вимоги відповідно до умов п. 6.1. цього договору, всі гарантії, надані боржниками щодо погашення їх грошових зобов`язань перед клієнтом (у разі наявності), стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір факторингу №10/01/2023 відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників від 10.01.2023 року до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги заборгованості до відповідача за кредитним договором №2106885648686 (а.с. 39-45). Згідно з пунктом 2.1. Договору відступлення, первісний кредитор (ТОВ «Вердикт Капітал») відступає шляхом продажу новому кредитору (ТОВ «Коллект Центр») належні первісному кредитору права вимоги, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за договорами позики. Відповідно до п. 5.2. Договору відступлення, права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді. Отже, за вище зазначених обставин позивач є новим кредитором за договором про надання споживчого кредиту №2106885648686, укладеним між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №2106885648686 від 10.03.2021 року загальна сума всього боргу станом на 10.01.2023 року становить 96838,47, з яких: сума заборгованості по основній сумі кредиту - 5900,00 грн.; сума заборгованості за відсотками на дату відступленні права вимоги - 46138,00 грн.; сума заборгованості з комісії - 0,00 грн.; сума заборгованості з пені - 0,00 грн.; сума нарахованих відсотків згідно з кредитним договором - 44800,47 грн., сума нарахованих 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 0,00 грн.; сума інфляційних збитків за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 0,00 грн. (а.с.28). 10.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого користування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг №2106885619277 «Стандартний» (а.с. 16-18) Згідно п. 1.1. Договору товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Відповідно до п.п. 1.5. Договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Згідно п. 4.3. Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Договір № 2106885619277 від 10.03.2021 року підписано [PERSON] електронним підписом W8. Також, 10.03.2021 року [PERSON] , електронним підписом W8підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма). Відповідно до п.3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: сума/ліміт кредиту, грн. - 5900; строк кредитування: 16 днів; спосіб та строк надання кредиту: безготівковим/готівковим шляхом у день укладання договору (а.с. 2021). 10.03.2021 року о 1:58:04 год. на платіжну картку № [NUMBER] , власник карти: (емітент) банк Tascombank, категорія карти: [NUMBER] ; номер договору згідно інформації від кредитора: 2106885619277, перераховано 5900,00 грн.,що підтверджується довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с. 23 зворот). 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №1-12 відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників від 03.12.2021 року до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги заборгованості до відповідача за кредитним договором № 2106885619277 (а.с. 32-36, 38). У відповідності до п. 6.1.1. Договору факторингу, клієнт (ТОВ «Служба миттєвого кредитування») відступає, а фактор (ТОВ «Вердикт Капітал») приймає право вимоги. Пунктом 6.2. Договору факторингу встановлено, що з моменту переходу до фактора права вимоги відповідно до умов п. 6.1. цього договору, всі гарантії, надані боржниками щодо погашення їх грошових зобов`язань перед клієнтом (у разі наявності), стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір факторингу №10/01/2023 відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників від 10.01.2023 року до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги заборгованості до відповідача за кредитним договором № 2106885619277 (а.с. 39-44, 46). Згідно з пунктом 2.1. Договору відступлення, первісний кредитор (ТОВ «Вердикт Капітал») відступає шляхом продажу новому кредитору (ТОВ «Коллект Центр») належні первісному кредитору права вимоги, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за договорами позики. Відповідно до п. 5.2. Договору відступлення, права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді. Отже, за вище зазначених обставин позивач є новим кредитором за договором про надання споживчого кредиту №2106885619277, укладеним між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №2106885619277 від 10.03.2021 року загальна сума всього боргу станом на 10.01.2023 року становить 96838,47, з яких: сума заборгованості по основній сумі кредиту - 5900,00 грн.; сума заборгованості за відсотками на дату відступленні права вимоги - 46138,00 грн.; сума заборгованості з комісії - 0,00 грн.; сума заборгованості з пені - 0,00 грн.; сума нарахованих відсотків згідно з кредитним договором - 44800,47 грн., сума нарахованих 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 0,00 грн.; сума інфляційних збитків за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 0,00 грн. (а.с.29). Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договорами №2106885648686, №2106885619277. Згідно інформації, яка надійшла з АТ «ТАСКОМБАНК», грошові кошти за даними договорами перераховані на банківську карту № [NUMBER] , серія/номер [NUMBER] , яка емітована [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір,в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів,виконання робіт або надання послуг кожному,хто до неї звернеться(роздрібна торгівля,перевезення транспортом загального користування,послуги зв`язку,медичне,готельне,банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори №2106885648686, №2106885619277 укладені в електронній формі, тому на них поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 1-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотні умови такого договору встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, і до них належать: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Встановлено, що кошти за кредитними договорами №2106885648686 від 10.03.2021 року та №2106885619277 від 10.03.2021 року перераховані на банківську карту № [NUMBER] , серія/номер [NUMBER] , яка емітована [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . З вищевикладених фактичних обставин справи та наявних доказів слід дійти висновку, що [PERSON] набув (отримав) грошові кошти за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі №910/1531/18. Таким чином, оскільки підставою для набуття коштів відповідачем [PERSON] були Договори про надання фінансових послуг, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №2106885648686 від 10.03.2021 року та №2106885619277 від 10.03.2021 року, укладеними між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , а також судом установлено, що останній надані кошти не отримував та не користувався, тому суд доходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 11 800 грн. 00 коп., які він безпідставно набув. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду з позовом ТОВ "Коллект центр" сплачено 3028 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 0467590003 від 15.10.2024 року. Приймаючи до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000,00 грн. Судом встановлено, що 01 липня 2024 року між адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024. Також, в матеріалах справи міститься заявка про надання юридичної допомоги №199 від 14.08.2024 року відповідно до якої ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» погодили з АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» вартість надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості зі [PERSON] загальна сума яких 25 000,00 грн., витяг з Акту №4 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу докази суду не надані. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 р. у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 р. у справі №814/698/16. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки позивачем заявлено вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, однак у повному обсязі не надано докази на підтвердження цих вимог, враховуючи що розгляд справи проводився у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін за наявними матеріалами, суд вбачає за доцільне роз`яснити Позивачу його право звернутися з цим питання після ухвалення рішення (ст. 141 ЦПК).

Outcome: approved