Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернувся до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що 01.11.2022 між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено відповідний актовий запис №1240. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач зазначила, що подружнє життя сторін не склалося через несумірність характерів, спільно не проживають. На переконання позивача збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Ухвалою судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 19 травня 2025 року справу передано для розгляду за підсудністю до Солонянського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2025 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано для розгляду за підсудністю до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя. 30 жовтня 2025 року матеріали справи надійшли до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2025 передані в провадження судді Алєксєєнка А.Б. Ухвалою судді від 31 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явився, разом з тим подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, проте у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення або про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 листопада 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено відповідний актовий запис №1240, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 04.02.2025 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Звертаючи до суду з вказаним позовом позивач зазначила, що подружнє життя сторін не склалося внаслідок несумісності характерів. Як вбачається зі змісту позовної заяви шлюбні відносини між сторонами припинені. Відновлення та збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, беручи до уваги існуючі взаємини між подружжям, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 1 211,20 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved