Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У листопаді 2025 року адвокат Білецька І.М., яка діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.11.2008 сторони перебувають у шлюбі, від цих відносин у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалось через різні погляди на сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Подружні відносини припинені, на теперішній час шлюб існує лише формально, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Ухвалою від 01.12.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та призначено розгляд справи у спрощеному провадженні з викликом сторін. Позивачку [PERSON] та її представницю суд належним чином повідомив про дату, час та місце розгляду справи судом, вказані особи не прибули для участі в призначених засіданнях, представниця позивачки адвокат Білецька І.М. надала до суду 20.12.2025 заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. На адресу відповідача [PERSON] суд направив копію ухвали про відкриття провадження у справі та судові повістки (одна повістка вручена відповідачу 30.12.2025), крім того, оголошення щодо виклику відповідача до суду були двічі розміщені на офіційно вебсайті «Судова влада України». [PERSON] для участі у призначених засіданнях не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзиву на позов не подав, будь-які заяви (клопотання) від відповідача до суду не надходили. Ухвалою суду від 26.01.2026 було прийнято рішення щодо здійснення заочного розгляду справи № 156/1467/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому нормами гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. Також з огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянути справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 01.11.2008 Завидівською сільською радою Іваничівського району Волинської області, актовий запис №4. Від вказаного шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30.11.2009 та серії [NUMBER] від 27.08.2013. Зі змісту позову вбачається, що подружнє життя між сторонами не склалось через різні погляди на сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Подружні відносини припинені, на теперішній час шлюб існує лише формально, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Згідно з положеннями ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст.24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст.104 СК України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Суд дійшов висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому укладений між сторонами шлюб має бути розірваний. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представниця позивачки просила залишити судові витрати за позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved