Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Адвоката Кулачко Тарас Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором позики. В обґрунтування позову зазначено, що 09 грудня 2020 року укладеного між [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від позивача в якості позики грошову суму у загальному розмірі 227 200,00 грн. (двісті двадцять сім тисяч двісті гривень 00 коп.), які відповідач зобов`язалася повернути згідно з таким графіком: до 08.01.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.02.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.03.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.04.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.05.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.06.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.07.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.08.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.09.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.10.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.11.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.12.2021 року у сумі 149100,00грн. Всупереч графіку платежів, відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення позики. При цьому, положення пункту 6 Договору позики говорять про те, що: «В разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України позичальник зобов`язується повернути суму грошей у гривнях в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на день платежу.». Формула, за якою необхідно розраховувати суму неповернутої позики з урахування курсової різниці передбачена пунктом 1.2. Договору позики. Враховуючі зазначений вище пункт 6 Договору позики та передбачену пунктом 1.2. Договору позики формулу, станом на сьогодні сума залишку неповернутої позики з урахуванням курсової різниці складає 334 711,04 гра. (триста тридцять чотири тисячі сімсот одинадцять гривень 04 коп.), а саме: 41,3722 (офіційний курс НБУ гривні з» долара США станом на сьогодні) поділити на 28,0828 (офіційний курс НБУ гривні до долара США станом на день укладення Договору позики) = 1,4732 (коефіцієнт валютного ризику) помножити на 227 200,00 грн. (залишок неповернутої позики по курсу станом на момент укладення Договору позики). Також оскільки відповідач суму позики своєчасно не повернула позивачу, відповідач зобов`язана сплатити суму позики відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Розрахунок інфляційного збільшення суми основного боргу з 08.01.2021 року по 23.02.2022 року складає 11544,36грн, а також 3% річних від простроченої суми основного боргу за період з 08.01.2021 року по 23.02.2022 року складає 2629,53грн. Крім того, пункт 5 Договору позики передбачає обов`язок відповідача сплатити позивачу пеню у розмірі 1% від суми позики за кожен день прострочки, так за період з 08.01.2021 року по 23.02.2022 року складає 319926,00грн. Відповідач не бажає в добровільному порядку повернути суму отриманого боргу. Тому позивач просить суд задовольнити позов, стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики в розмірі 668 810,93 грн., з яких: сума основного боргу у розмірі 334 711,04 грн.; інфляційне збільшення суми основного боргу у розмірі 11 544,36 грн.; 3% річних від простроченої суми основного боргу у розмірі 2 629,53 грн.; пеня за порушення строку повернення позики у розмірі 319 926,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09 грудня 2020 року укладеного між [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від позивача в якості позики грошову суму у загальному розмірі 227 200,00 грн. (двісті двадцять сім тисяч двісті гривень 00 коп.), які відповідач зобов`язалася повернути до 08.12.2021 року, згідно з таким графіком: до 08.01.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.02.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.03.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.04.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.05.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.06.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.07.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.08.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.09.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.10.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.11.2021 року у сумі 7100,00грн., до 08.12.2021 року у сумі 149100,00грн. Всупереч графіку платежів, відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення позики. Відповідно до розписки від 09.12.2020 року відповідач [PERSON] отримала від [PERSON] на підставі довіреності у сумі 227200,00грн., що еквівалентно 8000,00доларів США, що надавались на підставі договору позики від 09.12.2020 року та зобов`язалась повернути до 08.12.2021 року за графіком відповідно до договору позики та іпотечного договору. Відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення позики. Відповідно до пункту 6 Договору позики говорять про те, що: «В разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України позичальник зобов`язується повернути суму грошей у гривнях в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на день платежу.». Формула, за якою необхідно розраховувати суму неповернутої позики з урахування курсової різниці передбачена пунктом 1.2. Договору позики. Відповідно до пункт 6 Договору позики та передбачену пунктом 1.2. Договору позики формулу, станом на сьогодні сума залишку неповернутої позики з урахуванням курсової різниці складає 334 711,04 гра. (триста тридцять чотири тисячі сімсот одинадцять гривень 04 коп.), а саме: 41,3722 (офіційний курс НБУ гривні з» долара США станом на сьогодні) поділити на 28,0828 (офіційний курс НБУ гривні до долара США станом на день укладення Договору позики) = 1,4732 (коефіцієнт валютного ризику) помножити на 227 200,00 грн. (залишок неповернутої позики по курсу станом на момент укладення Договору позики). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є договір, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов`язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України. Письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що укладені між сторонами договір позики відповідає вимогам закону та підлягають обов`язковому виконанню сторонами. За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами у цивільній справі є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з [PERSON] , на [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 334711,04грн., у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Також позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] , на [PERSON] користь інфляційне збільшення суми основного боргу у розмірі 11 544,36 грн.; 3% річних від простроченої суми основного боргу у розмірі 2 629,53 грн. Розглядаючи вказані позовні вимоги, суд виходить із наступного. У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Таким чином, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Аналізуючи вищенаведені норми ЦК України, слід прийти до висновку, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У зв`язку з неналежним виконанням договору позики від 09 грудня 2020 року, 3 % річних від простроченої суми складають 2 629,53 грн. за період з 08.01.2021 року по 23.02.2022 року. Інфляційні втрати за прострочення платежу за вказаним договором складає 11 544,36грн. за період з 08.01.2021 року по 23.02.2022 року, які слід стягнути з відповідача. Крім того, пункт 5 Договору позики передбачає обов`язок відповідача сплатити позивачу пеню у розмірі 1% від суми позики за кожен день прострочки, так за період з 08.01.2021 року по 23.02.2022 року складає 319926,00грн., які також підлягають стягненню з відповідача. За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, а також зважаючи на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором позики та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім цього, згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Тому, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 6688,11 грн. понесений позивачем під час звернення з даним позовом до суду та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved