Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОВА НОВА" через свого представника Андрущенка М. В. та через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 17.12.2025 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 03.06.2025 між ТзОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем було укладено Договір про надання кредитних коштів у позику № 8418250625, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 6500 грн., які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними. ТзОВ «Іннова Фінанс» виконало свої зобов`язання у повному обсязі та надало [PERSON] кредитні кошти. Однак, відповідач порушив умови Договору про надання кредитних коштів у позику № 8418250625 від 03.06.2025 щодо своєчасного повернення суми кредиту, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за даним правочином, загальний розмір якої становить 28730,00 грн, з яких: 6500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 8255,00 грн заборгованість за процентами, 13000,00 сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань позичальником договору, 975,00 грн комісія за надання кредиту. Просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТзОВ «Іннова Фінанс» суму заборгованості за Договором про надання кредитних коштів у позику № 8418250625 від 03.06.2025 в розмірі 28730,00 грн, а також 2422,40 грн судового збору. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 24.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17 год 30 хв 23.12.2025, яке відкладено на 09 год 45 хв 22.01.2026. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.66). В призначене судове засідання представник позивача Андрущенко М. В. не з`явився, у своєму позові просив розгляд справи проводити без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.7). Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с.83-84), відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав. Про причини своєї неявки не повідомив. З урахуванням наведеного, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд доходить висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку. Відповідно до копії Анкети клієнта наданої ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) встановлено анкетні дані та місце проживання позичальника [PERSON] , в якій також зазначено номер електронного платіжного засобу для перерахунку коштів № [NUMBER] (а.с.11). Між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір надання грошових коштів у кредит № 8418250625 (а.с.12-22). Укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Вебсайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві (в т.ч через месенджери) (п. 2.1 Договору). На умовах, встановлених Договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 2.2 Договору). Відповідно до п. 2.3. Договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 6500 грн. Тип кредиту кредит (п. 2.4 Договору). Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів (п. 2.5. Договору). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів, останній платіж з періодом внесення 10 днів. Відповідно до п. 2.6. Договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до таких умов: Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору та становить 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору. 0.87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше) (п. 2.6.1 Договору). Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором кредиту у день надання кредиту (п. 2.7 Договору). За стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 4547,04% річних (п. 2.9. Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29354,00 грн (п. 2.10.1 Договору). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] (п. 3.1 Договору). Згідно копії Графіка платежів, який відповідно до п. 10.30 Договору є невід`ємною частиною Договору, загальна вартість кредиту становить 29354,00 грн, з яких 6500 грн тіло кредиту, 21879,00 грн. нараховані відсотки (а.с.39-41). З копії Паспорта споживчого кредиту встановлено, що він містить інформацію, яка обов`язкова для ознайомлення позичальником та надається споживачу щодо умов кредитування до укладення договору про споживчий кредит (а.с.29-31). Копією Договору № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16.05.2023 укладеного між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» підтверджується надання останнім послуг з переказу платежів від імені ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (а.с.23-26). На виконання умов договору ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», користуючись послугами ТОВ ФК «Контрактовий дім», перерахувало на картковий рахунок відповідача [NUMBER] грошові кошти в розмірі 6500 грн, що підтверджується інформацією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 03.06.2025 (а.с.28). Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 8418250625 від 03.06.2025 заборгованість [PERSON] становить 28730,00 грн, з яких: 6500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9230,00 грн - заборгованість за відсотками, 13000,00 грн неустойка та 975,00 грн комісія за надання кредиту (а.с.42-44). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за Договором № 8418250625 від 03.06.2025, внаслідок чого утворилась заборгованість. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст.. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 03.06.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір надання грошових коштів у кредит № 8418250625, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 6500,00 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування - 360 днів, стандартна процентна ставка 1% в день протягом перших 180 календарних днів, починаючи з 181 календарного дня - 0,87% в день, комісія за надання кредиту становить - 15%). Позивачем доведено, що [PERSON] було видано кредитні кошти у розмірі 6500,00 грн шляхом перерахування на його картковий рахунок зазначений останнім в договорі. Всупереч умов Кредитного договору № 8418250625 від 03.06.2025 відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання. І згідно наданого позивачем розрахунку, загальна сума заборгованості за вказаним договором становить складає 28730,00 грн, а саме: заборгованість кредитом 6500,00 грн, заборгованість за відсотками 8255,00 грн, комісія за надання кредиту 975,00 грн та пеня 13000,00 грн. Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач не надав, а тому, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6500,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 8255,00 грн та комісією 975,00 грн необхідно задовольнити. З відповіді АТ «Ощад банк» від 02.12.2025 № 46/12-11/154029/2025-БТ встановлено, що на ім`я [PERSON] відкрито емітовану карту № [NUMBER] , випискою про рух коштів по рахунку відображено зарахування коштів у сумі 6500,00 грн (а.с.74-80). Як вбачається з позовної заяви позивач окрім основної суми відсотків та комісії, просить стягнути з [PERSON] за несвоєчасне виконання зобов`язання пеню в розмірі 13000,00 грн. Відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 24.02.2022 відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який триває і наданий час. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога позивача у частині стягнення з [PERSON] заборгованості за пенею в розмірі 13000 грн є необґрунтованою і до задоволення не підлягає. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн). Оскільки позовна заява з доданими до неї матеріалами представником позивача подано через підсистему «Електронний суд», при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 28730,00 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 15730,00 грн, отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі (15730,00*2422,40/28730,00) 1326,29 грн.

Outcome: partial