Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У листопаді 2025 року представник Акціонерного товариства «Акцент - Банк» (надалі АТ «А- Банк») звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ15510175023496064 від 18 червня 2025 року у загальному розмірі 19040,49 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 18червня 2025 року [PERSON] подала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Також 18червня 2025року підписав заяву про відкриття ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. За умовами укладеного договору [PERSON] отримав в користування кредитні кошти, шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок до 15000,00 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою 75,00% річних. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А - Банк» та Тарифів. В порушення умов зазначеного договору відповідач належним чином не виконує своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 26листопада 2025 року утворилась заборгованість в сумі 19040,49 грн, яка складається з: 14868,50 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4005,62 грн - заборгованість за відсотками, 166,37 грн -пеня. З цих підстав АТ«А - Банк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Рух справи Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2025 року головуючим суддею у справі визначено суддю Шролик І.С. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Єдиного державного демографічного реєстру про надання інформації, згідно відповіді з якого від адресу реєстрації відповідача [PERSON] не знайдено. Суддею скеровано запит до Реєстру територіальної громади міста Києва КП ГІОЦ та 03 грудня 2025 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] : [ADDRESS] . Ухвалою Оболонського районного суду від 04 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 26 січня 2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві АТ «А-Банк» просив суд розглянути справу за відсутності його представника та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Проте, повернута без вручення, з позначкою «адресат відсутній». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов АТ «А-Банк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 18червня 2025року між АТ «А - Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № АВН0СТ15510175023496064, за умовами якого позичальник отримала в користування кредитні кошти в розмірі до 15000,00 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою 75,00% річних. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А - Банк» та Тарифів. Відповідно до п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил, Клієнт погоджується з тим, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) Кредитний ліміт. Також судом досліджена виписка з банківського рахунку [PERSON] , з якого встановлено, що вона активно користувалася кредитними коштами, періодично погашала кредитну заборгованість та здійснювала сплату відсотків за їх користування. З наданого банком розрахунку вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № АВН0СТ15510175023496064 від 18червня 2025року станом на 26листопада 2025 року становить19040,49 грн, яка складається з: 14868,50 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4005,62 грн - заборгованість за відсотками, 166,37 грн -пеня. Умовами укладеного договору передбачений пільговий період користування коштами до 62днів. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, в якому відображено використання відповідачем та погашення кредитних коштів. З наданого розрахунку вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом станом на 26 листопада 2025 року становить 19040,49 грн, яка складається з: 14868,50 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4005,62 грн - заборгованість за відсотками, 166,37 грн -пеня. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за використання кредитних коштів знайшов своє документальне підтвердження, тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь АТ «А - Банк» заборгованість за тілом кредиту та відсотками, що в загальному розмірі становить 18874,12 грн. Втім, щодо вимоги про стягнення пені на суму 166,37грн. суд приходить до переконання про відмову АТ «А - Банк» в їх задоволенні, зважаючи на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику)банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем),позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу,пені)за таке прострочення. Установити,що неустойка(штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). В Україні воєнний стан, введений в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на час розгляду справи воєнний стан триває. Враховуючи вимоги чинного законодавства, у суду відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за штрафом (пенею) в сумі 166,37грн., тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що позивачем понесені судові витрати в сумі 2422,40 грн., згідно з платіжним дорученням № 6005315536604 від 26листопада 2025 року пов`язані з розглядом справи. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2401,23 грн. є обґрунтованим з урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial