Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №22031000192036 від 12.10.2019 року у розмірі 9994, 91 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.10.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22031000192036. Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в Банку. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, на підставі Договору факторингу № 15/12/21, АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило право вимоги за кредитним договором №22031000192036 від 12.10.2019 року на користь ТОВ «Цикл Фінанс». За умовами договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 9994,91 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту- 7431,18 грн; заборгованість по відсотках - 0,13 грн; заборгованість по комісії- 2563, 60 грн. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 9994,91 грн. Провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, згідно позовної заяви просив розглянути справу у відсутність представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4 ст.223ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. 12.10.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22031000192036, відповідно до умов якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. За цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на таких умовах: сума кредиту 13600 грн, строк кредитування 12 місяців, кінцева дата повернення кредиту 12 жовтня 2020 року, цільове призначення - на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 12.10.2019 по 11.02.2020- 5% від суми кредиту, з 12.02.2020 по 11.05.2020 - 4% від суми кредиту, з 12.05.2020 по 11.08.2020- 3% від суми кредиту, з 12.08.2020 по 12.10.2020 1,95% від суми кредиту, процента ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у такому розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Згідно п.1.4 договору, кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта [NUMBER] , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі Кредиту вважається день зарахування суми Кредиту на Рахунок Клієнта. Якщо Банк не надав Кредит протягом 7 Операційних днів, цей Договір вважається не укладеним. Згідно до п. 1.5 кредитного договору клієнт, в порядку договірного списання, на підставі ст. 1071 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», доручає банку в дату видачі кредиту, здійснити перерахування з Рахунку клієнта на користь страховика ПАТ «УАСК АСКА-Життя» суму страхового платежу у розмірі 2074,58 грн за весь період страхування, згідно договору страхування №NS-22031000192036 від 12.10.2019 року. При цьому у пункті 3.1 Договору сторони дійшли згоди, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Графік платежів, викладено у розділі 4 цього Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом. Щомісячної комісії, вартості усіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін. Позивачем також надано Договір добровільного страхування життя за програмою «Страхування життя позичальником кредиту НВ № NS-22031000192036 від 12.10.2019 року, укладеного між ПАТ «УАСК АСКА-Життя» та [PERSON] , предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи [PERSON] . Страхова сума складає 11525, 42 грн; страховий тариф 1,50 % в місяць; страховий платіж за місяць 2074,58 грн. Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту продукту «Кредит готівкою. Стандарт зі страховкою (3-75)», підписаного [PERSON] . Відповідно до виписки по особовому рахунку відповідача АТ «Банк Кредит Дніпро» 12.10.2019 року перерахувало кредитні кошти на особистий рахунок [PERSON] в розмірі 13600 грн. З виписки по особовому рахунку з 12.10.2019 року по 14.12.2021 року вбачається рух коштів за рахунком, відкритим на ім`я [PERSON] [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №22031000192036 від 12.10.2019 року в розмірі 9994,91 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 7431,18 грн; заборгованість по відсотках - 0,13 грн; заборгованість по комісії - 2563, 60 грн. Розмір заборгованості відповідача деталізовано у поданому до суду позивачем розрахунку. Відповідно до Договору факторингу №15/12/2021 від 15.12.2021 року укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №22031000192036 від 12.10.2019 року. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» (Клієнт) та ТОВ «Цикл Фінанс» (Фактор) укладено договір факторингу № 15/12/21, відповідно до умов якого у відповідності до глави 73 Цивільного кодексу України фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (Портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) Права вимог и за цим Договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (пункт 1.2 Договору факторингу). Згідно з пунктом 6.1 Договору факторингу у відповідності до умов цього Договору клієнт передає (відступає) фактору Права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до Портфелю заборгованості. Загальний розмір Портфеля заборгованості боржників, Права вимоги до яких відступаються, складає: за кредитними договорами в валюті гривня 206650394, 24 грн , за кредитними договорами в валюті долари США 19694,90 доларів США, за кредитними договорами в валюті євро 2 євро 60 євроцентів, що разом в гривневому еквіваленті складає 207182206, 39 грн, станом на дату підписання сторонами цього Договору. Оформлення відступлення Права вимоги відбувається в наступному порядку. За цим Договором клієнт передає, а фактор приймає Права вимоги в розмірі Портфеля заборгованості. Права Вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним Договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (Додаток 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання сторонами та скріплення печатками (за наявності) сторін акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до Додатку № 3 до даного договору в день підписання Договору та набрання ним чинності. Відступлення Права вимоги за цим Договором здійснюється без згоди боржників. З моменту переходу до фактора Прав вимоги, відповідно до умов пункту 6.2.2 цього Договору, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) клієнта за цими кредитними договорами. Разом з Правами вимоги до фактора переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій боржникам щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним чинним законодавством, право на всі суми, які Фактор одержить від боржників на виконання його вимог, та інші, включаючи права, які забезпечують зобов`язання боржника (пункти 6.2 та 6.3 Договору факторингу). У пунктах 7.1 та 7.2 Договору факторингу сторони дійшли згоди, що фактор здійснює фінансування клієнта у спосіб визначений частиною 1 статті 1084 Цивільного кодексу України шляхом купівлі у нього права грошової вимоги. В якості ціни за придбання (відступлення) Прав вимоги, фактор передає в розпорядження клієнта грошові кошти в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього Договору складає 9500001 грн без ПДВ (ціна продажу) за плату. Плата клієнта за домовленістю сторін дисконтом, що становить різницю між розміром Портфеля заборгованості та ціною продажу, як вважається здійсненою в момент (дату) підписання цього Договору. Фактор здійснює оплату клієнту шляхом перерахування суми в день підписання Договору та Акту приймання-передачі Прав вимог. Як убачається з копії платіжної інструкції № 3251 від 15.12.2021 року, надавач платіжних послуг платника АТ «Сенс Банк», ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило АТ «Банк Кредит Дніпро» згідно договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 року без ПДВ, суму грошових коштів у розмірі 9500001 грн. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» підписано Акт приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу № 15/15/21 від 15.12.2021 року, в якому засвідчили, що клієнт передав, а фактор прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами Договору згідно з Реєстром боржників та Додатком 1 до цього Акту на суму: за кредитними договорами в валюті гривня 206650394, 24 грн, за кредитними договорами в валюті долари США 19694,90 доларів США, за кредитними договорами в валюті євро 2 євро 60 євроцентів, що разом в гривневому еквіваленті складає 207182206, 39 грн, станом на дату підписання сторонами цього Договору. Також 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 15.12.2021 року до Договору факторингу № 15/15/21 від 15.12.2021 року, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 8179 осіб. Як убачається з Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №22031000192036 від 12.10.2019 року у розмірі 9994,91 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 7431,18 грн; заборгованість по відсотках - 0,13 грн; заборгованість по комісії - 2563, 60 грн. Отже, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 9994,91 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 7431,18 грн; заборгованість по відсотках - 0,13 грн; заборгованість по комісії - 2563, 60 грн. 05.06.2025 від ТОВ «Цикл Фінанс» направив [PERSON] . Вимогу про необхідність сплати заборгованості у розмірі 9994,91 грн. Як свідчать наявні матеріали справи, всупереч умов кредитного договору, відповідач [PERSON] , не виконав у повному обсязі свого зобов`язання перед первісним кредитором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки попереднього кредитора, а ні на рахунки ТОВ «Цикл Фінанс». Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором №22031000192036 від 12.10.2019 року у розмірі 9994,91 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами частини 2статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами статті 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено положеннями статті 629 ЦК України. У договорі №22031000192036, укладеному 12.10.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] , визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші. Як убачається з матеріалів справи, свої зобов`язання АТ «Банк Кредит Дніпро» перед відповідачем виконав, перерахував відповідачу обумовлені кредитним договором кошти. Отже позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором №22031000192036 від 12.10.2019 року в сумі 9994,91 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 7431,18 грн; заборгованість по відсотках - 0,13 грн. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ч. 1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «Цикл Фінанс» від АТ «Банк Кредит Дніпро» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року. Правилами ст. 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №22031000192036 від 12.10.2019 року в сумі 9994,91 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 7431,18 грн; заборгованість по відсотках - 0,13 грн, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по комісії в розмірі 2563, 60 грн, то суд зважає на таке. Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері, у зв`язку з чим, у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Правилами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Як уже зазначалося судом вище, умовами укладеного між сторонами договору встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Ураховуючи наведене, оскільки [PERSON] було встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, визначені в п. 1.2 кредитного договору №22031000192036 від 12.10.2019 року умови щодо обов`язку позичальника сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, є нікчемними. Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг, як це закріплено вимогами ч. 3 ст. 55 вказаного Закону. Як унормовано положеннями ч.3 ст.13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Правилами ч. 1, ч. 2 ст. 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд доходить висновку про те, що послуга з надання споживчого кредиту є діяльністю банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, не відповідає змісту кредитних правовідносин. Виходячи із принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги заборонено нормативно-правовими актами. З огляду на вказане вище, положення кредитного договору №22031000192036 від 12.10.2019 року про сплату позичальником на користь банку комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісяця в період сплати (пункт 1.2 Договору) суперечать положенням ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» і є нікчемними з моменту укладення цього правочину. За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитної заборгованості на загальну суму 2563, 60 грн, а відтак, позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та з урахуванням сплачених відповідачем грошових коштів на сплату комісії за обслуговування кредиту у загальній сумі 3128 грн, зараховує ці кошти на погашення тіла кредиту, тому стягує з відповідача заборгованості у загальній сумі 4303, 31 грн, з яких: 4303, 18 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0,13 грн - заборгованість по відсотках. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 1041, 63 грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 3000 грн, стосовно якого суд зазначає таке. Відповідно до договору про надання правової допомоги №43453613/1 від 25.08.2025 року, укладеному між клієнтом ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою С. А., предметом договору є надання юридичної допомоги (правничої допомоги) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1). 02.10.2025 року між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою С. А. укладено додаткову угоду №22031000192036 до Договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 року, якою розширено п. 1. Предмет договору, доповнено п. 4 Порядок здійснення розрахунків. Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С. А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості розмір витрат на правничу допомогу складає 3000 грн. Суду надано Акт №22031000192036 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 02.10.2025 року, згідно з яким адвокатом надано клієнту правничу (правову) допомогу загальною вартістю 3000 грн. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У відповідності до п. 3 ч. 2ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правничу допомогу в межах доведених позивачем витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 1290 грн.

Outcome: partial