Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. ТОВ Діджи фінанс 10 жовтня 2025 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15840 грн та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2021 первісний кредитор ТОВ Мілоан та [PERSON] в електронній формі уклали кредитний договір на суму 5000 грн. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кошти перераховано на його банківську картку. [PERSON] порушив свої зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 15840 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 5000 грн, за відсотками 9840 грн, за комісією - 1000 грн. 12.11.2021 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ Діджи фінанс на підставі договору відступлення права вимоги, укладеного між позивачем та первісним кредитором. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 1 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, позивач та його представник були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у позовній заяві та окремому клопотанні представник зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом надсилання повістки поштою за адресою його реєстрації, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення з відміткою про причини невручення адресат відсутній за вказаною адресою. Відзиву, інших заяв чи клопотань від відповідача не надійшло. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст.268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Укладення кредитного договору та видача коштів. Відповідно до паспорта споживчого кредиту від 24.07.2021 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування, а ТОВ Мілоан виконало обов`язок надати інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій. 24 липня 2021 року ТОВ Мілоан (Первісний кредитор, код ЄДРПОУ 40484607) та [PERSON] уклали в електронній формі договір про споживчий кредит №101989226. Суд дослідив копію цього договору, що надана позивачем. Відповідач приєднався до запропонованого кредитодавцем договору, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Це підтверджуються текстом договору, у якому зазначено реквізити цього підпису: J76970, час: 24.07.2021. Договором встановлені такі умови кредитування: - сума кредиту - 5000 грн, - строк кредитування 30 днів з 24.07.2021 до 23.08.2021, - процентна ставка - 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування - стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, - комісія за надання кредиту: 1000 грн., яка нараховується за ставкою 20 відсотків від суми кредиту одноразово. - згідно з п. 2.3.1.2 та п. 1.6, у разі неповернення кредиту в строк, він автоматично продовжується на стандартних умовах за ставкою 5% на день (базова ставка) на термін не більше 60 днів. На виконання умов зазначеного договору ТОВ Мілоан доручило перерахувати на банківську картку відповідача MASTERCARD [NUMBER] *25 5000 грн, що підтверджується наданим позивачем платіжним дорученням №30265143 від 24.07.2021 року. Порушення зобов`язання та розмір заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ Мілоан відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, сплативши лише частину своїх зобов`язань у розмірі 210 грн. У зв`язку з цим за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 15840 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 5000 грн, за відсотками 9840 грн, за комісією - 1000 грн. Заборгованість за процентами нарахована у межах передбаченого договором строку кредитування з урахуванням умов про пролонгацію, а саме у період з 25.07.2021 по 22.10.2021. Перехід права вимоги. 12 листопада 2021 року ТОВ Мілоан і ТОВ Діджи фінанс уклали Договір про відступлення прав вимоги №13Т, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за зазначеним вище кредитним договором відступлено позивачу. Це підтверджується наданими позивачем копіями договору відступлення права вимоги, додатків до нього, актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників, який містить посилання на зазначений кредитний договір, укладений [PERSON] та суму заборгованості, що відповідає зазначеному вище розрахунку. Позивач здійснив оплату за відступлення прав вимоги згідно з платіжними інструкціями № 26 від 25.11.2021, № 1778 від 02.12.2021, № 1856 від 09.12.2021, № 1894 від 16.12.2021, № 1924 від 23.12.2021 та № 1914 від 29.12.2021 через АТ Сенс банк. Норми права, які застосував суд. На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі. Відповідно до ст. 13 ЗУ Про споживче кредитування договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1, ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі. [PERSON] був обізнаний з умовами кредитування, зокрема з нарахуванням відсотків і комісії, та погодився з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується наданим позивачем платіжним дорученням про перерахування коштів на картку відповідача згідно з умовами кредитного договору. Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту, комісії та відсотків у встановлені строки не сплатив. Доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача відповідач суду не надав. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та визнає, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути, є обґрунтованою та відповідає умовам договору. Загальна сума цієї заборгованості становить 15840 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 5000 грн, за відсотками 9840 грн, за комісією - 1000 грн. Нарахування процентів здійснено в межах строку кредитування та не суперечить нормам ЦК і ЗУ Про споживче кредитування. Окремо суд звертає увагу на обґрунтованість нарахування комісії за надання кредиту. Правовідносини сторін регулюються Законом України «Про споживче кредитування», який є спеціальним законом у цій сфері. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 цього Закону, загальні витрати за споживчим кредитом включають, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Таким чином, на відміну від попереднього законодавчого регулювання, яке базувалося на Законі України Про захист прав споживачів, чинне законодавство прямо передбачає право кредитодавця включати до витрат за кредитом комісію, пов`язану з його наданням. Судом встановлено, що комісія у розмірі 1000 грн була чітко визначена у кредитному договорі, погоджена сторонами у фіксованому розмірі та включена до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальних витрат за кредитом, з чим [PERSON] погодився, підписавши договір. Нарахування комісії відповідає умовам договору та включено у загальну вартість кредиту та у розрахунок реальної річної процентної ставки, тому відповідає нормам п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи принцип свободи договору (ст. 627 ЦК України) та презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), а також те, що відповідач не заперечував дійсність зазначеного пункту договору, суд вважає вимогу про стягнення заборгованості за комісією правомірною та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що до позивача на підставі договору відступлення перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, що підтверджується наведеними вище доказами, позивач набув статусу нового кредитора та має право вимагати виконання зобов`язання. За таких обставин суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 15840 грн законною та обґрунтованою, позовна заява підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Доказів наявності інших витрат, зокрема і на професійну правничу допомогу, позивач не надав.

Outcome: approved