Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 07.04.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір №501193978. Кредитодавець за умовами якого позичальнику були надані кредитні кошти, які він не повернув. Відповідач умови кредитного договору не виконав. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передала (відступила) за плату належні права вимоги, до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача. 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «Таліон Плюс» передала (відступила) за плату належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №501193978 від 07.04.2023 року в розмірі 29395,06 грн, 3028 грн судовий збір та 1514 грн витрати пов`язаних з розглядом справи. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 19 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило, відзив на позов не подавав. Про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у відповідності до вимог ЦПК України, про що в матеріалах справи містяться відповідно докази, зокрема оголошення про виклик в суд розміщене на офіційному веб сайті Судова влада України. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи встановлені судом Судом установлено, що 07 квітня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений договір кредитної лінії №501193978, відповідно до якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6300 грн, на умовах строковості, зворотності, платності із сплатою дисконтної процентної ставки 2,10%. за кожний день користування та 2,98% після закінчення дисконтного періоду (а.с.7 зворот - 16). Сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк (п.11.1) та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV6Q48K. Підписуючи договір №501193978 від 07.04.2023 року відповідач також підписав паспорт споживчого кредиту продуту «СМАРТ», який містить основні умови кредитування, інформацію про процентні ставки та загальну орієнтовну вартість кредиту, інформацію про порядок повернення кредиту та іншу додаткову інформацію та важливі правові аспекти (а.с.6, 7). За даними платіжного доручення від 07.04.2023 року та довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» [PERSON] на підставі Договору від 07.04.2023 року №501193978 надано кредит у сумі 6300,00 грн, який перераховано на платіжну картку №5167-80XX-XXXX-3894 (а. с.17 зворот, 18). Згідно з наданим позивачем розрахунком здійсненого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» заборгованість відповідача за кредитним договором року становить 17215,38 грн, з яких: 6300,00 грн тіло та 10900,38 грн проценти (а.с.19). 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 з додатковими угодами про продовження строку дії первісного договору факторингу, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №223 від 13.06.2023 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 17 200,38 грн. Окрім того, згідно з наданим позивачем розрахунком здійсненого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість відповідача за даним кредитним договором становить 26295,06 грн., з яких: 6300,00 грн заборгованість по кредиту; 23095,06 грн. заборгованість по відсоткам (а.с.20). 27.02.2025 ТзОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) уклали договір факторингу №27/0225-01 (а.с. 26-29), на підставі якого до фактора перейшло право вимоги за кредитним договором №501193978 від 07.04.2023 (витяг з Реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025, а.с. 29). Застосоване судом законодавство та висновки суду Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до правил частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позичальника можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо загального розміру кредиту, порядку та умов надання кредиту, строку кредитування, процентної ставки за кредитом, її типу та порядку обчислення, періодичності внесення платежів і відповідальності позичальника за прострочення платежів. На підставі договору відповідач отримав кредитні кошти, взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користуванням ним. В подальшому право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу перейшло до ТОВ «ЄАПБ». Досліджені судом договори факторингу відповідачем не оспорювались та не були визнані судом не дійсними, а тому у відповідності до вимог ст.204 ЦК України ці правочини є правомірними. Одночасно із цим, суд вважає, що ТОВ «Таліон Плюс» після набуття ним у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за Договором №501193978 від 07.04.2023 року до [PERSON] не мало права нараховувати відсотки у порядку, встановленому Договору, оскільки не є його стороною. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 16 червня 2023 року відступило в користь ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу право вимоги за цим кредитним договором на суму 17200,38 грн, з яких сума заборгованості за тілом кредиту 6300,00 грн, заборгованість за відсотками 10900,38 грн. При цьому, заборгованість за відсотками включає в себе як відсотки, нараховані в межах 30-денного строку у порядку, встановленому Договору, так і поза межами такого строку. Однак, нарахування новим кредитором ТОВ «Таліон Плюс» відсотків за кожен день прострочення у порядку, встановленому Договором та частиною другою статті 625 ЦК України на залишок заборгованості за тілом кредиту після 16 червня 2023 року, суперечить правовій природі правовідносин, що утворилися між ТОВ «Таліон Плюс» та позичальником [PERSON] , оскільки ним було набуто право на вимогу до боржника, яка вже виникло 16 червня 2023 року. Нарахування штрафних санкцій після 16 червня 2023 року можливе не на підставі умов договору, а на підставі статті 625 ЦК України (3% річних) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17). Як наслідок, у наступник кредиторів право вимоги за цим кредитним договором обмежується виключно сумою, що була відчужена первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в корить ТОВ «Таліон Плюс». Згідно з наданим позивачем розрахунком здійсненого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відповідачем 29 червня 2023 року було здійснено платіж на суму 3200 грн. З огляду на вищенаведене, розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача в користь позивача (з урахуванням сплачених 29 червня 2023 року 3200 грн) становить 14000,38 грн, з яких 6300 грн заборгованості за тілом кредиту та 7700,38 грн заборгованість за відсотками. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що сума заборгованості, що у утворились у відповідача перед позивачем за кредитним договором, свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного кредитного договору, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄАПБ» підлягають до часткового задоволення. Розподіл між сторонами судових витрат Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено частково (47,62%), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1441,93 грн. Інших підтверджених витрат пов`язаних з розглядом справи матеріали справи не містять, а тому вирішення питання їх розподілу не підлягає. На підставі ст.ст.509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial