Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначає, що 17 листопада 2018 року Золочівським районним віллілом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області було зареєстровано шлюб актовий запис № 169. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Різні погляди на права та обов?язки подружжя, відсутність спільних інтересів та порозуміння під час вирішення спірних питань, небажання поступитися один одному під час їх розв?язання - все це призводить до виникнення конфліктів між Позивачем та Відповідачем, а згодом і до поступового погіршення стосунків та втрати всіх фізичних і духовних зв?язків, з березня 2023 року разом не проживають як сім?я, кожен з сторін займається виключно власним життям. Наразі, позивач має намір укласти шлюб з іншою жінкою, з якою очікують на народження спільної дитини. Позивач вважає, що шлюб остаточно припинив своє існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В судове засідання позивач не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, у заяві від 08.01.2026 року просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтрумує. Відповідачка також в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що з 17.11.2018 сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області, актовий запис № 169, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 08 жовтня 2025 року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , зареєстрованим Золочівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) [PERSON] та [PERSON] є батьками. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за проханням [PERSON] покладаються на сторону позивача.

Outcome: approved