Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до суду із позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 2020430856_CARD в розмірі 70192,81 грн. та судових витрат, посилаючись на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань. Позовні вимоги мотивовані тим, що між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2020430856, в межах якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та надано кредитні кошти. Відповідно до Договору факторингу №13/10/23 від 13.10.2023 року АТ «ОТП БАНК» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №2 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за картковим рахунком № [NUMBER] відкритому в межах кредитного договору № 2020430856_CARD в розмірі 70192,81 грн., з яких 45000 грн. сума боргу по тілу кредиту, 25192,81 грн. загальна сума боргу по відсотках. 26.05.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2025 року, стягнуто з [PERSON] заборгованість за картковим рахунком № [NUMBER] відкритому в межах кредитного договору № 2020430856_CARD в розмірі 70192 грн. 81 коп., з яких 45000 грн. сума боргу по тілу кредиту, 25192,81 грн. загальна сума боргу по відсотках та судові витрати у розмірі 3028 грн. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2025 року поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду. Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2025 року скасовано і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Текст позову та заперечень перегляду заочного рішення містять клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] адвокат Біліченко О.О. не заперечував проти розгляду справи за відсутності позивача. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності позивача. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Біліченко О.О. просив відмовити у задоволенні позовних вимог вказавши, що не надано доказів в обґрунтування вимог. Позивачем зазначено, що укладено кредитний договір № 2020430856_CARD, однак позивачем не надано, і матеріали справи не містять саме такого кредитного договору. Також вважає, що докази в обґрунтування позову які додані позивачем до заперечень проти перегляду заочного рішення, не можуть прийматися до уваги так як клопотань щодо долучення їх до матеріалів справи не заявлялось, та позивач їх повинен був надати разом з позовом. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом установлено, що 08.09.2018 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір/Анкету-заяву № №2020430856_CARD змішаного типу, за яким відповідач отримав грошові кошти у сумі 16553 грн., з яких 16253 грн. на придбання товару, 300 гривень за послуги банку «смс + довідка» з кінцевим терміном повернення 08.09.2020 року, а також йому відкрито кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту на 3 роки (з правом пролонгації і збільшення кредитного ліміту). На момент укладання Анкети-заяви розмір процентної ставки становить 5% в місяць, розмір процентної ставки протягом пільгового періоду становить 0,01 % річних. В межах кредитного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . Повернення кредиту та сплата процентів відповідно до умов договору відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Відповідно до договору, датою (моментом) надання кредиту Банком та отримання Позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця на придбання товару. Додатком №1 до вказаного договору є Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. Аналогічні умови містяться в паспорті споживчого кредиту, наданого стороною позивача, із додатком орієнтовним графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту. Кредитний договір від 08.09.2018 року, додаток №1 до кредитного договору, анкета-заява на отримання кредиту, підписані відповідачем. Згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свої обов`язки та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. У заяві - анкеті зазначено, що відповідач ознайомлений зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява анкета про надання банківських послугAT «ОТП БАНК», та які розміщені на офіційному сайті AT «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua. Згідно з п. 1.3. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів. До кредитного договору банком складений графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, з яким відповідач ознайомився і погодився під особистий підпис. Позичальник також був ознайомлений під особистий підпис із Паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит). Відповідно до товарного чеку №000000005594493 від 08.09.2018 року, фіскального чеку 0020864 0013973 від 08.09.2018 року, видаткової накладної №5594493 від 08.09.2018 року, банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором та перерахував грошові кошти продавцю магазин ТОВ «ДІЄСА» на придбання відповідачем товару на загальну вартість 16253 грн. Крім того, за умовами вказаного договору банк відкрив позичальнику поточний (картковий) рахунок разом із отриманням платіжного засобу у вигляді картки INSTANT CARD № [NUMBER] , що підтверджується відповідною розпискою підписаною відповідачем 08.09.2018 року. Згідно до додатку № 1 до договору вказані реквізити для погашення заборгованості по кредиту з призначенням: 2020430856 та реквізити для погашення заборгованості по кредитній лінії з призначенням: поповнення власного рахунку. Відповідачем 07.11.2018 року (дата валютування 07.11.2018) здійснено платіж на суму 990 грн. згідно з кредитним договором 2020430856; 06.02.2019 року (дата валютування 07.02.2019)здійснено платіж на суму 990 грн. за кредитним договором 2020430856; 06.02.2019 року (дата валютування 07.02.2019) здійснено платіж на суму 2000 грн. як поповнення карткового рахунку [NUMBER] ; 05.04.2019 року (дата валютування 08.04.2019) здійснено платіж на суму 1000 грн. за кредитним договором 2020430856; 22.09.2018 року (дата валютування 24.09.2018) здійснено платіж на суму 1000 грн. за кредитним договором 2020430856, що підтверджується копіями відповідних квитанцій які надані суду відповідачем разом із заявою про перегляд заочного рішення. Таким чином відповідач здійснюючи погашення заборгованості визнавав наявність укладеного між ним та банком кредитного договіру № №2020430856_CARD змішаного типу. Також відповідно до Виписки AT «ОТП БАНК» з рахунка приватного клієнта [PERSON] № 2020430856_CARDза розрахунковий період з 08.09.2018 року по 13.10.2023 року, Внутрішньобанківські операції за рахунком з дати видачі кредитного договору за номером основного рахунку [NUMBER] вбачається, що відповідач здійснював погашення кредиту і відсотків, за допомогою карти INSTANT [NUMBER] здійснював покупки. Посилання представника відповідача у заяві про перегляд заочного рішення на не зазначення позивачем здійснення відповідачем проплат за договором на загальну суму 5999,8 грн. спростовуються наданим позивачем до заперечень проти перегляду заочного рішення розрахунком заборгованості у якому відображені надходження коштів на рахунок. Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 05.10.2023 року заборгованість відповідача по Кредитному договору/Анкеті-заяві № 2020430856_CARD від 08.09.2018 року становить 70192,81 грн., та яка відповідно до виписки з рахунка приватного клієнта складається із загальної суми боргу по тілу 45000 грн., загальної суми боргу по відсотках 25192,81 грн. Поданий позивачем розрахунок заборгованості здійснений AT «ОТП БАНК» є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять. Також суд зазначає, що умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем у судовому порядку не оспорювались. Суд відхиляє твердження представника позивача про відсутність клопотань позивача щодо долучення доказів в обґрунтування позову які додані позивачем до заперечень проти перегляду заочного рішення, і їх не прийняття судом так як у запереченнях проти перегляду заочного рішення представником позивача зазначено, що станом на 22.09.2025 року позивачем отримано відповідь на запит від Первісного кредитора, в тому числі отримано додаткові докази, тому позивач просив суд прийняти та долучити до матеріалів справи Розрахунок заборгованості і Виписку з рахунка приватного клієнта, які були долучені. 13.10.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13/10/23. Відповідно до умов договору, грошові вимоги за кредитним договором № 2020430856_CARD від 08.09.2018 року, укладеного між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем [PERSON] , перейшли до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 від 13.10.2023 року до Договору факторингу №13/10/23, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача в сумі 70192,81 грн., з яких 45000 грн. сума боргу по тілу кредиту, 25192,81 грн. загальна сума боргу по відсотках. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Суду не надано доказів, що відповідач взяті на себе договірні зобов`язання належним чином виконав у повному обсязі, отримані кредитні кошти, відсотки за користування кредитом сплатив АТ «ОТП БАНК», або ТОВ «ФК «ЄАПБ». Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з підстав їх обґрунтованості та доведеності, оскільки надані докази у їх сукупності свідчать про погодження сторонами всіх істотних умов договору, про виконання позивачем умов договору про надання кредитних коштів, та про наявність у відповідача заборгованості по непогашеному тілу кредиту та відсотках за користування кредитними коштами, вказані вимоги позивача підтверджуються належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30). Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved