Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

17.04.2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить: встановити факт постійного проживання разом з батьком [PERSON] , померлим [INFO] на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме на день його смерті [INFO] ; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку, загальною площею 2,36 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122084800:01:002:0600. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої ніхто не оформив право власності на спадкове майно. [INFO] помер її батько [PERSON] . Вважає, що фактично прийняла спадщину шляхом постійного проживання за однією адресою разом зі спадкодавцем. 28.04.2025 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом та просить: встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , [PERSON] , а саме те, що він є рідним сином [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті мати [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну частку (пай), загальною площею 3,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), яка що перебуває у колективній власності КСП АФ «Озерне» села Озерне Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії ОД № 0236409, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області на підставі розпорядження Ізмаїльської райдержадміністрації Одеської області № 10-87 від 30.04.1997 року, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів 21.10.1997 року за № 569; визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої ніхто не оформив право власності на спадкове майно. [INFO] помер його батько [PERSON] , позивач був зареєстрований з ним та фактично прийняв спадщину. Листом приватного нотаріуса Веліксар Т.І. повідомлено про неможливість оформлення спадщини через розбіжність у написанні прізвища позивача та спадкодавця. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні підтримала первісні позовні вимоги в повному обсязі та просила позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник в судовому засіданні визнали первісні позовні вимоги в повному обсязі та не заперечували проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] постійно проживала разом з батьком [PERSON] сім років до його смерті, вони проживали за адресою: [ADDRESS] . Вона неодноразово бувала у них у гостях. Свідок знає, що у них є розбіжності у написанні прізвища, однак, свідок підтвердив, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого 22.11.2024 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] належало: - право власності на земельну частку (пай), загальною площею 3,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), яка що перебуває у колективній власності КСП АФ «Озерне» села Озерне Ізмаїльського району Одеської області на підставі сертифіката серії ОД № 0236409, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області на підставі розпорядження Ізмаїльської райдержадміністрації Одеської області № 10-87 від 30.04.1997 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 21.10.1997 року за № 569, що підтверджується довідкою №01/01-41/3319/3198, наданою 29.09.2025 року головою Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80850996 від 15.04.2025 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] - відсутня. Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв станом на 2003 рік, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, в редакції, яка діяла станом на 2003 рік, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Згідно довідки № 23-05/498, наданою 20.03.2025 року старостою Озернянського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , де на день смерті і протягом шести місяців за вказаною адресою разом з нею проживали та були зареєстровані: чоловік [PERSON] , син [PERSON] , які вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.07.2010 року Озернянською сільської ради Ізмаїльського району Одеської, [PERSON] помер [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] належало спадкове майно, яке складається з: - житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 15.04.2004 року виконавчим комітетом Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на підставі рішення виконавчогл комітету Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 03.03.2004 року, зареєстрованого за № 8, що підтверджено № 23-05/498, наданою 20.03.2025 року старостою Озернянського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - земельної ділянки, загальною площею 2,36 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 895150, виданого 24.12.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00770), кадастровий номер 5122084800:01:002:0600. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80777870 від 09.04.2025 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.03.1955 року Озернянським РАЦС Суворовського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 14.11.2024 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 09.12.1974 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, відповідно якому [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] , померлим [INFO] на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме на день його смерті [INFO] , що підтверджено показами свідка. Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 23-05/499, наданою 20.03.2025 року старостою Озернянського старостинського округу Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Окрім того, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 13.03.1955 року Озернянським РАЦС Суворовського району Одеської області, батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . На думку суду, вказані неточності у написанні прізвищ виникли у зв`язку з помилковим різним написанням прізвищ у різних документах українською мовою. Окрім цього, факт родинних відносин підтверджується показами свідка, довідкою № 23-05/499, наданою 20.03.2025 року старостою Озернянського старостинського округу Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, в якій, зокрема, зазначено, що на день смерті [PERSON] у будинку, розташованого в [ADDRESS] був зареєстрований та проживав син [PERSON] , [INFO] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що між спадкоємцями досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна, що підтверджено відповідною письмовою угодою від 28.05.2025 року. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved