Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал » (далі - Товариство) звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.01.2023 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, відповідачем цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) підписано із ТзОВ «Мілоан» кредитний договір з додатками та отримано на свій рахунок грошові кошти в сумі 2 000,00 грн. Під час ідентифікації позичальника такий пройшов однозначне встановлення особи. Кредитні кошти за договором № 5583330 від 29.01.2023 надано строком на 105 днів з можливістю продовження (пролонгації) строку кредитування. Проте відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 7 866,00 грн, яка є документально підтвердженою. В добровільному порядку відповідач не погашає вказану суму заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити, звернувшись до суду як новий кредитор за невиконаним боржником кредитним зобов`язанням. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Тому, відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд вважає за необхідне провести розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Сторони в судове засідання не з`явилися, участі повноважних представників не забезпечили. Водночас, позивач одночасно із позовною заявою просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечив. Відповідач відмовилася від отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою АТ «Укрпошта» від 22.12.2025 (а.с.14-15). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов необхідно задоволити з таких підстав. Відповідно до ст.12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В свою чергу, положеннями ст.525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи відповідач уклав із ТзОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 5583330 від 29.01.2023. Цей договір підписано позичальником одноразовим електронним ідентифікатором. Грошові кошти в сумі 2 000,0 грн перераховані на банківську платіжну картку відповідача за № [NUMBER] *49 (номер платіжного доручення кредитодавця - 92429274). Кредитні кошти надано позичальнику на 105 календарних днів, який складається з пільгового та поточного періодів (перший із них триває 15 календарних днів та закінчується 13.02.2023, другий решту 90 календарних днів і закінчується 14.05.2023.) Комісія за видачу кредиту становить 380,00 грн. або 19.00 % від суми виданого кредиту (п.1.5.1.) За користування кредитом позичальник сплачує проценти за ставкою 2% за кожен день у межах пільгового періоду і 3% за один день користування кредитними коштами в межах поточного періодів. Проценти нараховуються від фактичного залишку неповернутої суми кредиту. Крім того, відповідно до п. 2.3.1. пільговий період може бути продовжений позичальником за ініціативою останнього зі сплатою комісії у встановленому договором розмірі. Позичальник зобов`язується повертати кредитодавцю отриманий та нараховані проценти згідно з Графіком платежів до кредитного договору за зниженою ставкою (Додаток № 4 до цього договору). Також кредитодавцем направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор V76929, при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов зазначеного вище кредитного договору. Тим самим ідентифікатором споживач підписав додатки до кредитного договору та паспорт споживчого кредиту. Як передбачено ст. 598-599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Згідно з письмовим розрахунком ТзОВ «Мілоан» перед відступленням права вимог до позичальника за договором про відступлення прав вимоги № 97-МЛ від 29.05.2023 сума боргу відповідача є обґрунтованою, документально підтвердженою та становить 7 866,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1 800,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 5 886,00 грн. та 180,00 грн. несплаченої у повному обсязі суми одноразової комісії за видачу кредиту. Відповідні розрахунки не спростовані відповідачем та не викликають в суду жодних сумнів щодо їх відповідності фактичним обставинам справи і наявним у справі доказам. Отже, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість, що дає суду підстави для задоволення позову в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи задоволення позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. Проте суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. У постанові від 28.09.2023 у справі № 686/13892/19 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. представник позивача надав суду: копію договору про надання професійної правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, який укладений між Адвокатським обєднанням «Апологет» та позивачем в цій справі, копію ордера адвоката № 1408806 від 20.10.2025, копію акта наданих послуг № Д/7796 від 12.11.2025 від 04.11.2015 здачі приймання до договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025 з копієб детального опису наданих послуг до вищенаведеного акту, в яких деталізовано кожен вид виконаних робіт та наданих послуг. Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, зваживши на необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 4 000,00 грн., оскільки такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію обґрунтованості, розумності розміру витрат на правничу допомогу, з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони. На підставі наведеного та

Outcome: approved