Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Плугатирьова Наталія Вікторівна звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності,[PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючого документу на 63/100 часток житлового будинку, а саме Свідоцтва про набуття 63/100 часток житлового будинку з прилюдних торгів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. 10 червня 1998 року та зареєстровано в реєстрі за № 2-1797 у якому помилково замість правильного « [ADDRESS] , зазначено « [ADDRESS] » (сорок літ. А). В обґрунтування поданої заяви зазначено, що [PERSON] , зареєстрована в будинку [ADDRESS] . За даними Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, [PERSON] було видане свідоцтво про набуття 63/100 часток житлового будинку з прилюдних торгів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. 10 червня 1998 року та зареєстровано в реєстрі за № 2-1797. Право власності зареєстровано Малим госпрорзрахунковим державним підприємством «Інвенрос» 23 червня 1998 року та записано у реєстрову книгу №4 за реєстровим № 330 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав державним реєстратором Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області Жбадинським О.М. 25 вересня 2024 року за № 57012835, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №398320459, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1243329063220. Заявник вказує, що вона не звертала уваги на деталі правовстановлюючого документу, а саме на невідповідність написання адреси в тексті вищезазначеного свідоцтва, у зв`язку з тим, що ніяких дій з нерухомістю вона не проводила, а саме в свідоцтві про набуття частки житлового будинку з прилюдних торгів, адреса зазначена: [ADDRESS] » (сорок літ. А). Також вказує, що зпочатком повномасштабного військового вторгнення росії на територію України сел. Черкаська Лозова, в якому вона проживала, опинилось під постійними обстрілами. В результаті одного з обстрілів був майже повністю зруйнований належний заявниці будинок. Заявнику необхідно подати документи на оформлення компенсації від держави за знищене нерухоме майно. З метою збору та підготовки необхідних документів вона звернулась до Центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) але оформлення не уявляється можливим, у зв`язку з невідповідністю написання адреси нерухомого майна, а саме зазначена адреса: [ADDRESS] , замість правильної - [ADDRESS] . Вказані розбіжності унеможливлюють подати заявку на отримання компенсації за знищене майно на підставі наявних документів. Крім того, 28.11.2025 заявник отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеної державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Анною Маслій, якою заявниці відмовлено у виправленні технічної помилки в свідоцтві, у зв`язку з неможливістю здійснення застереження нотаріусом, який вчинив нотаріальну дію, у зв`язку зі смертю Державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] , отже виправлення вищевказаної помилки в вищезазначеному свідоцтві неможливе. Отримавши таке роз`яснення, заявниця звернула увагу на текст свідоцтва та з`ясувала, що при складанні тексту вищезазначеного свідоцтва державний нотаріус [PERSON] допустила помилки у написанні адреси нерухомого майна, а саме зазначена адреса: [ADDRESS] , замість правильної - [ADDRESS] . У зв`язку з цим виникла необхідність звернутись до суду з вказаною заявою. Представник [PERSON] адвокат Плугатирьова Н.В. просила справу розглядати за її відсутності та за відсутністю заявника, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Малоданилівської селищної ради, Джаббаров Т.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив розглянути справу на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, [PERSON] , зареєстрована в будинку [ADDRESS] . [PERSON] видане свідоцтво про набуття 63/100 часток житлового будинку з прилюдних торгів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. 10 червня 1998 року та зареєстровано в реєстрі за № 2-1797. Право власності зареєстровано Малим госпрорзрахунковим державним підприємством «Інвенрос» 23 червня 1998 року та записано у реєстрову книгу №4 за реєстровим №330. Зареєстровано в Державному реєстрі речових прав державним реєстратором Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області Жбадинським О.М. 25 вересня 2024 року за № 57012835, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №398320459, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1243329063220. При видачі свідоцтва державний нотаріус Маренич Г.П. допустила помилки у написанні адреси нерухомого майна, а саме зазначена адреса: [ADDRESS] , замість правильної - [ADDRESS] . 28.11.2025 заявник отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеної державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Анною Маслій, якою заявниці відмовлено у виправленні технічної помилки в свідоцтві, у зв`язку з неможливістю здійснення застереження нотаріусом, який вчинив нотаріальну дію, у зв`язку зі смертю Державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] . Згідно довідки старости Черкаськолозівського старостівського округу Малоданилівської селищної ради Будянської О. від 17.10.2025 №02-16/1-353, на момент придбання 10.06.1998 [PERSON] нерухомості (частини житлового будинку) в [ADDRESS] не існувало. Існувала та існує на сьогоднішні адреса: [ADDRESS] . Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України: суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України: справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. За ст.293 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved