Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 14.03.2025 року сторони уклали в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії №1525-6456, за умовами якого товариство надало [PERSON] кредит у розмірі 5000 грн. строком на 365 днів за стандартною процентною ставкою 1% за кожний день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів, та 0,74% за кожен день користування кредитом зі 181 дня дії договору і до закінчення строку дії договору, із можливістю застосування зниженої процентної ставки 1% в день протягом базового періоду, який становить 21 день, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту. Також Додатковою угодою_№1 від 05.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1525-6456 від 14.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 6 000,00 грн. Також Додатковою угодою_№2 від 25.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1525-6456 від 14.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 000,00 грн. У свою чергу, [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісію. Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, в зв`язку із чим станом на 22.10.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 34688 грн., з яких: 9960 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17928 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 6500 грн. заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України, 300 грн. - заборгованість по комісії за видачу кредиту. Просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 34688 грн. та судові витрати. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, свого представника не направив, натомість подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Відповідачка [PERSON] яка повідомлена про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив не подавала. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 14.03.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії №1525-6456 продукту «MiniKasa», за умовами якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити нараховані проценти відповідно до графіка платежів. Згідно з п. 2.1. 2.3., 2.5. договору № 1525-6456 від 14.03.2025 кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника. Розділ 3 договору № 1525-6456 від 14.03.2025 містить технологію (порядок) укладання договору. Порядок створення та накладення електронних підписів сторонами договору. Відповідно до п. 3.1. договору № 1525-6456 від 14.03.2025 цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 4.1. 4.3., 4.4. - 4.6. договору № 1525-6456 від 14.03.2025 загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим договором становить 5000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 14.03.2025. Невід`ємною частиною кредитного договору є Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України (пункт 12.1 кредитного договору). [PERSON] підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А8900», а ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 14.03.2025 р. перерахувало суму кредиту в розмірі 5000 грн. на вказану відповідачем платіжну картку № [NUMBER] . 05.04.2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1525-6456 від 05.04.2025 року, за умовами якої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало [PERSON] у кредит додаткові грошові кошти у сумі 6000 грн. 25.04.2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1525-6456 від 25.04.2025 року, за умовами якої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало [PERSON] у кредит додаткові грошові кошти у сумі 2000 грн. В свою чергу [PERSON] зобов`язався повернути ці кошти та сплатити проценти за користування ними у розмірі та порядку, визначеному основним договором кредиту. Однак, у п.2.6 додаткової угоди сторони передбачили сплату позичальником комісії за видачу додаткових грошових коштів у кредит у розмірі 15% від суми додаткових грошових коштів. [PERSON] підписала додаткові електронні договори шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А3186» та «А7966», а ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 05.04.2025 року перерахувало суму кредиту в розмірі 6000 грн. та 25.04.2025 року - 2000 грн. на вказану відповідачем платіжну картку № [NUMBER] за допомогою платіжної системи EasyPay. [PERSON] порушила умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними, у зв`язку з чим станом на 22.10.2025 року позивачем нарахована заборгованість в сумі 34688 грн., з яких: 9960 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17928 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 6500 грн. заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України, 300 грн. - заборгованість по комісії за видачу кредиту. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). За змістом статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Надані позивачем та досліджені судом письмові докази, які відповідачем не оспорюються, вказують на те, що 14.03.2025 року [PERSON] уклала із ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в електронній формі договір кредиту, а 05.04.2025 та 25.04.2025 додаткові угоди до вказаного договору кредиту, за умовами яких вказана фінансова установа перерахувала на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 5000 грн., 6000 та 2000 грн. відповідно, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку, визначеному договором. Проте, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за договором кредиту, коштів на погашення кредиту та процентів згідно графіка не вносить, в зв`язку із чим ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 28.10.2025 року направило на адресу [PERSON] письмову вимогу про сплату заборгованості по кредиту протягом 30 календарних днів з дати її отримання. Проте, вказана вимога залишилась без виконання, оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість, в зв`язку із чим позивач набув права достроково стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в сумі 9960 грн., заборгованість за процентами в сумі 17928 грн. та комісію в сумі 300 грн., а всього 28188 грн. Оскільки вимоги позивача у цій частині доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі кредиту (з урахуванням додаткової угоди), відповідачкою не заперечуються, тому підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 28188 грн. заборгованості за договором кредиту №1525-6456 від 14.03.2025 року. Що стосується нарахованої позивачем заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України, то суд зважає на наступне. Відповідно до ст.4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки проценти, на підставі ст. 625 ЦК України за кредитним договором нараховані позивачем в межах строку кредитування, тобто є відповідальністю за порушення умов кредитного договору, за період з 16.05.2025 року по 17.06.2025 року, тому [PERSON] звільняється від обов`язку їх сплати на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на підставі п.18 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України. Таким чином, із [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» слід стягнути 28188 грн. заборгованості за договором кредиту №1525-6456 від 14.03.2025 року, з яких: 9960 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17928 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 300 грн. - заборгованість по комісії за видачу кредиту. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., ціна позову становила 34688 грн., позов задоволено на суму 28188 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1968,47 грн. судового збору.

Outcome: partial