Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 18.04.2015. В інтересах позивач діє представник [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ). Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 13.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилася. Відповідач надав заяву про визнання позову, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 18.04.2015 року, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18.04.2015 року, який зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 183. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося через їх різний менталітет та діаметрально протилежне уявлення про подружні стосунки. Подальше спільне життя з відповідачем неможливе через різні погляди сторін на життя, різні культурні цінності та відсутність взаєморозуміння. Наразі сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим. Крім того, як зазначено у позовній заяві, через відсутність спілкування та порозуміння сторони не мають можливості подати спільну заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до ст. 106 СК України, тому позивач реалізувала своє право на розірвання шлюбу у судовому порядку на підставі ст. 110 СК України. Згідно з частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнав, і це визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає волевиявленню сторін та фактичним обставинам справи. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з частиною 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що при державній реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала, суд питання про відновлення дошлюбного прізвища не вирішує. Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (частина 3 ст. 12, частина 1 ст. 81 ЦПК України). Суд встановив обставини справи на підставі належних та достатніх доказів (ст. 76, 80, 81 ЦПК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968 грн 96 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved