Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 16.08.2023 між ним та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №969. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились у 2024 році, на даний час проживають окремо. У зв`язку з чим, просить розірвати шлюб між ними, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивача та його представника, підтримують позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 серпня 2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №969. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. За положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Враховуючи те, що подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї між ними неможливе, тому, шлюб має бути розірвано. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачу слід відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 142 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає за можливе повернути [PERSON] 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Решту судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved