Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Віденський», Обслуговуючого кооперативу «Рівненський Олімп», третя особа без самостійних позовних вимог - Товариство з додатковою відповідальністю «Фабрика Рівненчанка» про визнання права власності на об`єкт нерухомості. Просила визнати за [PERSON] , [INFO] ( [PERSON] ) право власності на квартиру, згідно першопочатково Договору пайової участі в будівництві №58/2 від 03.03.2017 року, будівельний номер якої був 58, загальною проектною площею 48,8 м.кв. на 3 поверсі в 2 секції, яка в подальшому згідно Договору пайової участі в будівництві №009-09/18 була змінена на будівельний номер 7Б, загальною проектною площею 46,70 м.кв., на третьому поверсі в секції Б, багатоквартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Свою вимогу обґрунтовує тим, що 03 березня 2017 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-Будівельний кооператив «Віденський», в особі Голови кооперативу Кальніченка Андрія Володимировича, що діяв на підставі Статуту кооперативу, та асоційованим членом кооперативу - [PERSON] , [INFO] (Пайовиком), було укладено Договір пайової участі в будівництві №58/2, за умовами якого Пайовик вступає, а Кооператив приймає Пайовика в асоційовані члени Кооперативу та пайову участь по будівництву багатоквартирних житлових будинків по [ADDRESS] (2 черга) і реалізації статутної мети Кооперативу, з метою отримання у власність квартири, будівельний номер 58 загальною проектною площею 48,9 м. кв., на 3 поверсі в 2 секції Об`єкту (далі по тексту - Квартиру). Свої зобов`язання щодо оплати пайових внесків нею було виконано в повному обсязі, та 07.03.2017 року згідно Квитанції №21607363 було сплачено 282 603,00 грн, що підтверджується долученою нею копією квитанції, оригінал якої наявний у неї та буде забезпечений суду для дослідження. Зазначила, що вказаний договір є чинним, ані судом ані сторонами не розірваний. Факт 100% оплати нею пайових внесків, та наявність у неї майнових прав на вищевказане приміщення підтверджене також Заочним Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01.06.2021 року по цивільній справі №569/4860/21, що набрало законної сили, а тому згідно ч.4 ст.82 ЦПК України - не потребує доказування. 10 вересня 2018 року у центрі продажу квартир за адресою: [ADDRESS] , їй - асоційованому члену кооперативу [PERSON] , було запропоновано укласти Договір пайової участі в будівництві №009-09/18 із Обслуговуючим кооперативом «Рівненський Олімп», в особі Голови кооперативу Волчелюка Олександра Івановича, що діяв на підставі Статуту кооперативу, з метою отримання у власність квартири, будівельний номер [ADDRESS] . Разом з тим, розмір загального пайового внеску Пайовика визначено Кооперативом та на день укладання договору вже було визначено у сумі 490 350,00 грн., що еквівалентно 17 351,38 дол.США, згідно з курсом долара США, встановленим Національним Банком України на день укладання зазначеного Договору, з розрахунку 10 500 грн. за один квадратний метр загальної площі Квартири, що еквівалентно 371,55 дол.США, згідно з курсом долара США, встановленим Національним Банком України на день укладання зазначеного Договору. Від укладення вищезазначеного Договору вона відмовилась, оскільки згідно Договору пайової участі в будівництві № 58/2 від 03 березня 2017 року нею було сплачено 100% розміру пайового внеску за дану квартиру. Одночасно, із проектом Договору пайової участі в будівництві №009-09/18 від 10 вересня 2018 року їй було надано копію Договору між ОК «Житлово-будівельний кооператив «Віденський» (Сторона-1) та ОК «Рівненський Олімп» (Сторона-2) від 31.08.2018 року(надалі - Договір-Меморандум), щодо продовження будівництва ОК «Рівненський Олімп» житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що оскільки Обслуговуючому кооперативу «Рівненський Олімп», як правонаступнику Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Віденський» було відомо про пайовиків, зокрема про укладення між нею та ОК «Житлово- будівельний кооператив «Віденський» Договору пайової участі в будівництві №58/2 від 03.03.2017 року, з метою отримання у власність квартири, номер [ADDRESS] , та Заочного Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01.06.2021 року по цивільній справі №569/4860/21, що набрало законної сили, яким визнано її майнове право на вищевказану спірну квартиру, а відповідно до ст. 129-1 Конституції України - Судове рішення є обов`язковим до виконання, то невиконання п.3.4. Договору №58/2 від 03.03.2017 року є порушенням її майнових прав. При цьому варто зазначити, що ефективним способом захисту її порушених прав у даному випадку є спосіб, передбачений ст.392 ЦК України, а саме, за нею слід визнати право власності на квартиру. Представник позивачки адвокат Цуняк В.Й., який діє згідно ордеру серія ВК № 1100161 від 01.08.2023 р. в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача - ОК «Рівненський Олімп» - адвокат Керницька І.Р., яка діє згідно ордеру серія ВХ № 1056625 від 30.10.2023 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві. Свою правову позицію обґрунтувала тим, що як вбачається із матеріалів справи позивачка стверджує про порушення її прав щодо квартири будівельний номер [ADDRESS] на підставі договору між нею та ОК «ЖБК «Віденський» від 03.03.2017 №58/2. При цьому, позивач не надає доказів порушення її прав щодо вказаного договору з боку ОК «Рівненський Олімп» . Водночас між позивачкою та відповідачем ОК «Рівненський Олімп» взагалі жодних договірних відносин не виникало та не існує на сьогоднішній день. Наслідки невиконання ОК «ЖБК «Віденський» своїх зобов`язань за договором від 03.03.207 №58/2 перед позивачкою не можуть бути покладено на ОК «Рівненський Олімп». Щодо такого доказу як Договір про розірвання Договору пайової участі №358/2 від 03.03.2017, що датується 06.09.2018 то в наданому Договорі від 06.09.2018 відсутній акцепт сторони ( [PERSON] ), тобто відсутній підпис у договорі, що свідчить про його неукладеність, а відтак і не можливість здійснення посилань на нього як на доказ, оскільки він не породжує жодних цивільних прав чи обов`язків. Щодо такого доказу як Договір пайової участі в будівництві №009-09/18 від 10.09.2018, то в наданому Договір пайової участі в будівництві №009-09/18 від 10.09.2018 взагалі відсутні підписи обидвох сторін, що свідчить про його неукладеність, відтак і не можливість здійснення посилань на нього як на договір, оскільки він не породжує жодних цивільних прав чи обов`язків. Будь-яких юридично значимих дій, що могли бути пов`язані із таким договором не вчинялось. Отже, будь-яких цивільно-правових відносин між позивачкою та відповідачем ОК «Рівненський Олімп» не виникало і не виникло на момент розгляду цієї справи судом. Щодо такого доказу як Договір від 31.08.2018. Дійсно 31.08.2018 між ОК «Рівненський Олімп» та ОК «ЖБК «Віденський» укладено договір. За змістом цього Договору ОК «Рівненський Олімп» забезпечує фінансування будівництво комплексу житлових багатоквартирних будинків (II черга) на земельній ділянці загальною площею 0,9792 за адресою: [ADDRESS] . ОК «ЖБК «Віденський» ні впродовж року з дати підписання цього договору, ні до моменту здачі будинку в експлуатацію не виконано вказаних умов договору: 1) не надано договору про розірвання договору з [PERSON] (що фактично підтверджує і сама позивачка, надавши не підписаний примірник тексту договору); 2) не перераховано на розрахунковий рахунок ОК «Рівненський Олімп» грошові кошти, сплачені як пайові та вступні внески [PERSON] у строк визначений у Договорі від 31.08.2018. Окрему увагу звертають на те, що пунктом 10 цього Договору визначено, що на підставі цього Договору до Сторони-2 (ОК «Рівненський Олімп») жодні зобов`язання Сторони-1 (ОК «ЖБК «Віденський») перед третіми особами, у тому числі, асоційованими членами, не переходять. Відтак, зважаючи нате, що ОК «ЖБК «Віденський» умови договору від 31.08.2018 не виконано, між позивачкою та відповідачем ОК «Рівненський Олімп» будь-яких договорів укладено не було, жодні зобов`язання ОК «ЖБК «Віденський» перед [PERSON] до ОК «Рівненський Олімп» не перейшли. Таким чином, ОК «Рівненський Олімп» є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки жодних цивільно-правових відносин між позивачкою та відповідачем ОК «Рівненський Олімп» не було та не існує на момент розгляду цієї справи (жодних договорів чи юридично значимих дій вчинено не було; жодні зобов`язання від третіх осіб до відповідача- ОК «Рівненський Олімп» , що стосувались би прав та обов`язків позивачки, не переходило). Таким чином, наслідки невиконання ОК «ЖБК «Віденський» своїх зобов`язань за договором від 03.03.2017 №58/2 перед позивачкою не можуть бути покладено на відповідача- ОК «Рівненський Олімп» . Просили в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, ОК «ЖІБК «Віденський» та ОК «Рівненський Олімп» про визнання права власності на об`єкт нерухомості - відмовити у повному обсязі. Сторона відповідача у судовому засіданні зазначила, що має намір скористатися правом стягнення з позивача понесених витрат на правничу допомогу, докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Представник Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Віденський» будучи належним чином повідомленим про дату судового засідання рекомендованою кореспонденцією у судове засідання не з`явився повторно, відзив не подав, причину неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертався. Поштові відправлення повернулися до суду не врученими. Представник третьої особи, без самостійних позовних вимог - Товариства з додатковою відповідальністю «Фабрика Рівненчанка», в судове засідання не з`явився, письмових пояснень не подав. Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За наведених обставин, суд вважає, що відповідач та третя особа у належний спосіб були повідомлені про дату судового засідання , а тому у відповідності до ч.1ст.223 ЦПК можливо розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Ухвалою суду від 05.09.2023 позовна заява [PERSON] була залишена без руху. На виконання ухвали суду 11.09.2023 подана заява та долучена квитанція про сплату судового збору . Ухвалою суду від 20.09.2023 відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання з викликом сторін. 03.10.2023 ГУНС подано до суду відзив. 07.11.2023 ОК "Рівненський Олімп" подав до суду відзив. Ухвалою суду від 18.12.2023 прийнято відмову представника [PERSON] - адвоката Цуняка Володимира Йосиповича від позовних вимог у частині вимог до Головного управління Державної Служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання права власності на об`єкт нерухомості. Ухвалою суду від 18.12.2023 з алучено третю особу, без самостійних позовних вимог - Товариство з додатковою відповідальністю «Фабрика Рівненчанка». Ухвалою суду від 14.06.2025 зобов?язано керівника третьої особи, без самостійних позовних вимог - Товариство з додатковою відповідальністю «Фабрика Рівненчанка» - [PERSON] , надати вичерпні відповіді на поставлені позивачем вісім питань письмового опитування учасника справи. Ухвалою суду від 30.09.2024 зобов`язано Обслуговуючий кооператив «Рівненський Олімп» надати вичерпні відповіді на запитання позивача із наданням копій відповідних письмових чи електронних доказів. 09.10.2024 на виконання ухвали від 30.09.2024 надійшла заява представника ОК "Рівненський Олімп". Ухвалою суду від 26.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи. Ухвалою суду на місці задоволено клопотання представника позивача про допит позивачки [PERSON] в якості свідка та про долучення письмових доказів. Заслухавши представників сторін, показання позивачки як свідка, дослідивши надані докази, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов на наступних висновків. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи законних інтересів. Судом встановлено, що 03 березня 2017 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-Будівельний кооператив «Віденський», в особі Голови кооперативу Кальніченка Андрія Володимировича, що діяв на підставі Статуту кооперативу, та асоційованим членом кооперативу - [PERSON] , [INFO] (Пайовиком), було укладено Договір пайової участі в будівництві №58/2, за умовами якого Пайовик вступає, а Кооператив приймає Пайовика в асоційовані члени Кооперативу та пайову участь по будівництву багатоквартирних житлових будинків по [ADDRESS] (2 черга) і реалізації статутної мети Кооперативу, з метою отримання у власність квартири, будівельний номер 58 загальною проектною площею 48,9 м. кв., на 3 поверсі в 2 секції Об`єкту (далі по тексту - Квартиру). Згідно квитанції №21607363 вбачається, що [PERSON] було сплачено 282 603,00 грн. пайового внеску. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01.06.2021 року по цивільній справі №569/4860/21, яке набрало законної сили 02.07.2021 позов [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Віденський» про визнання майнового права на квартиру задоволено. Ухвалено визнати майнове право [PERSON] на квартиру, будівельний номер [ADDRESS] . Судом оглянуто договір про розірвання Договору пайової участі в будівництві № 58/2 від 03.03.2017 відповідно до якого ОК «ЖБК «Віденський» пропонував [PERSON] розірвати Договір пайової участі № 58/2 від 03.03.2017 . У п.3 Договору було передбачено, що Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Віденський» визнає факт сплати асоційованим членом частини пайового внеску, згідно з Договором пайової участі в будівництві №58/2 від «03» березня 2017 року у розмірі 403 718,00 (чотириста три тисячі сімсот вісімнадцять гривень 00 копійок) гри. Відповідно до договору між ОК «Рівненський Олімп» та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Віденський» від «6» вересня 2018 року, останній зобов`язується до моменту здачі Об`єкту в експлуатацію, але у будь-якому випадку не пізніше «6» вересня 2019 року, перерахувати на розрахунковий рахунок ОК «Рівненський Олімп» грошові кошти, сплачені асоційованим членом. Отримані ОК «Рівненський Олімп» грошові кошти будуть зараховані як частина пайового внеску, згідно з договору укладеного між ОК «Рівненський Олімп» та асоційованим членом. Враховуючи п.п.1-3 цього договору, Сторони погодили вважати розірваним договір пайової участі в будівництві №58/2 від «03» березня 2017 року з моменту підписання цього Договору. Цей Договір укладено в двох тотожних примірниках, які мають однакову юридичну силу. Як встановлено судом [PERSON] даний договір не підписала, відтак договір не було укладено, тому слачені [PERSON] інвестиційні кошти, залишилися в ОК`ЖБК`Віденський». Окрім того, судом встановлено, що ОК «Рівненський Олімп» пропонував асоційованому члену кооперативу [PERSON] укласти Договір пайової участі в будівництві №009-09/18 із Обслуговуючим кооперативом «Рівненський Олімп», в особі Голови кооперативу Волчелюка Олександра Івановича, що діяв на підставі Статуту кооперативу, з метою отримання у власність квартири, будівельний номер [ADDRESS] . Згідно п.2.1. Договору, розмір загального пайового внеску Пайовика визначено Кооперативом та на день укладання договору вже було та загальна вартість у сумі 490 350,00 грн., що еквівалентно 17 351,38 дол.США, згідно з курсом долара США, встановленим Національним Банком України на день укладання зазначеного Договору, з розрахунку 10 500 грн. за один квадратний метр загальної площі Квартири, що еквівалентно 371,55 дол. США, згідно з курсом долара США, встановленим Національним Банком України на день укладання зазначеного Договору. Від укладення вищезазначеного Договору позивач відмовилась, оскільки згідно Договору пайової участі в будівництві № 58/2 від 03 березня 2017 року нею було сплачено 100% розміру пайового внеску за дану квартиру. Одночасно, із проектом Договору пайової участі в будівництві №009-09/18 від 10 вересня 2018 року позивачу було надано копію Договору між ОК «Житлово-будівельний кооператив «Віденський» (Сторона-1) та ОК «Рівненський Олімп» (Сторона-2) від 31.08.2018 року(надалі - Договір-Меморандум), щодо продовження будівництва ОК «Рівненський Олімп» житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно Рішення міської ради від 09 березня 2006 року №2040 земельну ділянку кадастровий номер 5610100000:01:020:0138, площею 0,9792 за адресою: [ADDRESS] надано у постійне користування Головному управлінню Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Рівненській області для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків. Згідно Містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки № 01-84/206 від 22.12.2014 року за адресою: [ADDRESS] замовником будівництва багатоквартирних житлових будинків з частиною вбудованих торгових приміщень є ГУ ДСНС України в Рівненській області, адреса: [ADDRESS] , код 38610634. Згідно Відповіді Управління державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Рівненської міської ради №01-17/140 від 24.04.2023 року на Адвокатський запит №3з від 21.04.2023 року, замовником будівництва житлових будинків на [ADDRESS] (кадастровий номер - 5610100000:01:020:0138) є Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області. Зміна замовника на об`єктах будівництва не здійснювалась. Відповідно до Декларації про початок виконання будівельних робіт будівництва багатоквартирних житлових будинків на [ADDRESS] (І-черга) від 07.12.2016 року замовником є Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, адреса: вул.Полуботка, 37, м.Рівне, код 38610634. Генеральним підрядником є «ПП «ФІРМА БІНЕКС», м.Рівне, вул.Макарова, 24 А, код ЄДРПОУ 24177039, тел. (0362) 46-05-04. Відповідно до Декларації про початок виконання будівельних робіт будівництва багатоквартирних житлових будинків на [ADDRESS] (ІІ-черга) від 19.12.2016 року, замовником є Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, адреса: вул.Полуботка, 37, м.Рівне, код 38610634. Генеральним підрядником є ТзОВ «Поділляпромбуд», 31348, Хмельницька область, Хмельницький район, село Масівці, вул.Горького, 4/1, код ЄДРПОУ 38469030, тел. (067) 775-79-50. Згідно Листа ГУДСУНС у Рівненській області від 17.07.2017 року №02-3685/10, на об`єкті «Будівництво багатоквартирних житлових будинків на [ADDRESS] (ІІ-черга) було змінено генерального підрядника на ТзОВ «РОУРЕН», адреса: 04201, м.Київ, вул.Полярна, буд.8А, офіс 21 В, тел. (097) 866-09-09. З досліджених судом письмових відповідей ОК «Рівненський олімп» на поставлені питання на виконання вимог ухвали суду 30.09.2024 року вбачається наступне: «Щодо питання №1 та №4 надати належно завірену копію Договору від 31.08.2018 згідно якого ОК «Рівненський Олімп» забезпечувало фінансування та будівництво багатоквартирних житлових будинків, ІІ-черги, на земельній ділянці, кадастровий номер 5610100000:01:020:0138, площею 0,9792 за адресою: [ADDRESS] . Надали належним чином посвідчену копію Договору від 06 вересня 2018 року, відповідно до якого сторони визнали, що Обслуговуючий кооператив «Житлово- будівельний кооператив «Віденський» не має правових підстав та фінансової можливості здійснити будівництво комплексу житлових багатоквартирних будинків (II черга) на земельній ділянці загальною площею 0,9792 за адресою: [ADDRESS] . Договір від 31.08.2018 зазначено помилково і правильна дата Договору, що був укладений між ОК «ЖБК «Віденський» та ОК «Рівненський Олімп» є 06 вересня 2018 року. Відповідно до пункту 2 Договору будівництво об`єкту буде здійснюватися і фінансуватися Стороною 2 або залученими нею юридичними та/чи фізичними осабами, відповідно до укладених договорів про забудову земельної ділянки, кадастровий номер 5610100000:01:020:0138, площею 0,9792 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 3 Договору усі зобов`язання щодо Об`єкту, які не будуть відображені у додатках, підлягають виконанню виключно Стороною 1 у чому б вони не полягали та кого б не стосувались. Згідно з пунктом 10 Договору до Сторони 2 жодні зобов`язання Сторони 1 перед третіми особами, у тому числі асоційованими членами, не переходять. Сторона 2 не відповідає за будь-які зобов`язання фізичної особи [PERSON] та/ або фізичної особи [PERSON] , згідно з договорів підряду (на проведення внутрішніх опоряджувальних робіт), які були укладені між асоційованими членами Сторони 1 та вказаними особами. Таким чином, ОК «Рівненський Олімп» не несе перед [PERSON] зобов`язань за договором пайової участі в будівництві №58/2 від 03.03.2017. Зазначили, що голова кооперативу «Рівненський Олімп» перебуває у лавах ЗСУ, а тому уповноважені представники ОК «Рівненський Олімп» надали копію Договору від 06 вересня 2018 року, а тому договір надається згідно з копією. 2.Щодо питання №2 надати належно завірену копію Договору про пайову участь в будівництві багатоквартирних житлових будинків від 02.07.2018 року, укладеного між ТОВ «Фабрика Рівнечанка», ТОВ «Рівненський Олімп» та ОК «Рівненський Олімп» на підставі якого здійснювало залучення коштів для будівництва багатоквартирних житлових будинків, ІІ-черги, на земельній ділянці, кадастровий номер 5610100000:01:020:0138, площею 0,9792 за адресою: [ADDRESS] . Надали належним чином посвідчену копію Договору від 02 липня 2018 року та акт розподілу (приймання-передачі) результатів будівництва від 20 січня 2023 року. 3. Щодо питання №6 яка станом на сьогоднішній день нумерація квартири, згідно першопочаткового Договору пайової участі в будівництві № 58/2 від 03.03.2017 року, будівельний номер якої був 58, загальною проектною площею 48,8 м.кв. на 3 поверсі в 2 секції, яка в подальшому отримала будівельний номер 7Б, загальною проектною площею 46,70 м.кв., на З поверсі в секції Б, багатоквартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] ? Відповідач ОК «Рівненський Олімп» не може надати оцінку першопочаткового Договору пайової участі в будівництві № 58/2 від 03.03.2017 року, оскільки не є його стороною. Договір пайової участі в будівництві №58/2 від 03.03.2017 був укладений між [PERSON] та ОК «ЖБК «Віденський». ОК «Рівненський Олімп» не відомо, яка станом на сьогоднішній день нумерація квартири, будівельний номер якої першопочатково був №58. Відповідачеві ОК «Рівненський Олімп» не відомо, чи квартира з будівельним номером [ADDRESS] є тією ж квартирою [ADDRESS] щодо якої [PERSON] та ОК «ЖБК «Віденський» укладали договір пайової участі, оскільки ОК «Рівненський Олімп» не є стороною договору та проектна документація і документація щодо нумерації квартир також не передавалась. 4. Щодо питання №7 та №8 чи відчужена станом на сьогоднішній день квартира згідно першопочаткового Договору пайової участі в будівництві № 58/2 від 03.03.2017 року, будівельний номер якої був 58, загальною проектною площею 48,8 м.кв. на 3 поверсі в 2 секції, яка в подальшому отримала будівельний номер 7Б, загальною проектною площею 46,70 м.кв., на 3 поверсі в секції Б, багатоквартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] ? Якщо так, то коли та на підставі якого правочину ? Одночасно долучити копію такого договору (правочину). Якщо ні, то чи оформлено право власності на вказану квартиру? Одночасно долучити копію витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно. У зв`язку з відсутністю можливості надати інформацію про зміну нумерації квартири [ADDRESS] , яка була предметом договору між [PERSON] та ОК «ЖБК «Віденський», надати інформацію щодо відчуження квартири, яка була предметом договору між [PERSON] та ОК «ЖБК «Віденський», кооператив немає. Об`єкт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків на [ADDRESS] (II черга)» зданий в експлуатацію 14 грудня 2022 року, а тому з цього моменту пайовики ОК ««Рівненський Олімп» почали реєструвати за собою право власності на квартири. Кооператив не є Держателем Державного реєстру прав, відтак не володіє інформацією щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно, а тому надати таку інформацію не може. Допитана судом [PERSON] в якості свідка, суду показала, що ЖБК «Віденський» нею була внесена вся сума вартості квартири. У подальшому ЖБК «Віденський» передав право на будинок ОК « Рівненський Олімп» , 1,6 року було заморожене будівництво . Їй пропонували підписати договір з ОК «Рівненський Олімл», але договір не підписала, бо не мала коштів, коли за місяць знайшла гроші, то з нею вже договір не уклали. Згідно наказу виконкому Рівненської міської ради № 11 від 10.01.2023 житловому будинку із 147-ох квартир, по [ADDRESS] , присвоєно адресу : [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.06.2025 у справі № 553/1091/19 п.п. 126- 178 розділу «Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права»: 126. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 127. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. 128. Частиною третьою статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» закріплено порядок інвестування та фінансування об`єктів житлового будівництва, зокрема, з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва. 129. Відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися, розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Згідно з частиною шостою статті 7 цього Закону інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою. 130. Статтею 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» визначено, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально-побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном. 131. Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. 132. У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. 133. Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами. 134. Майнові права є об`єктом цивільних правовідносин. 135. Такі правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 21 грудня 2022 року у справі № 569/5399/20 (провадження № 61-7682св21), від 01 лютого 2023 року у справі № 569/6009/19 (провадження № 61-3803св22). 136. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»). 137. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому. 138. Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах: від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16. 139. Законодавством встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб, а інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Тобто інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою. 140. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. 141. Подібні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21), від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц (провадження№ 14-31цс20), у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 923/447/15. 142. Саме на вказані висновки посилався Верховний Суд у цій справі, направляючи її на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 143. Зокрема, Верховний Суд наголошував на необхідності належного дослідження зібраних у справі доказів, зокрема умов укладеного між [PERSON] та ТДВ «Полтавтрансбуд» договору купівлі-продажу майнових прав від 25 квітня 2017 року № 24, зробити висновки про те, чи виникло у [PERSON] право на об`єкт інвестування, чи належно виконало ТДВ «Полтавтрасбуд» свої зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 25 квітня 2017 року № 24, чи мало товариство законні підстави для відчуження [PERSON] майнових прав на спірну квартиру після введення будинку в експлуатацію, а також добросовісності таких дій товариства. 144. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 145. За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 146. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів та інших правочинів, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 147. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 148. Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 149. За правилом статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 150. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 151. Під час нового апеляційного розгляду апеляційним судом враховано умови договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 25 квітня 2017 року № 24, укладеного між ТДВ «Полтавтрансбуд» та [PERSON] , зокрема пункти 1.4, 1.5, 2.1, 2.2, 3.4, 5.3.4, здійснення повної оплати за вказаним договором [PERSON] , встановлено відсутність у діях позивачки за первісним позовом істотних порушень умов договору, які могли б перешкоджати подальшому підписанню акта приймання-передачі майнових прав на спірний об`єкт нерухомості. 152. Натомість апеляційний суд встановив, що повідомлення ТДВ «Полтавтрансбуд», датоване 22 січня 2019 року та направлене на адресу позивача за первісним позовом 10 квітня 2019 року, про відмову від договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 25 квітня 2017 року № 24 було складено та направлено після виконання [PERSON] взятих на себе фінансових зобов`язань, а тому припинення договору з вказаних підстав є незаконним та таким, що суперечить загальноприйнятим принципам добросовісності, розумності та справедливості. 153. Також апеляційним судом враховано висновки почеркознавчої експертизи від 25 березня 2020 року, проведеної за матеріалами кримінального провадження № 12019170020001881, яким встановлено, що лист від 22 січня 2019 року про припинення дії договору, направлений на ім`я позивачки 10 квітня 2019 року, підписаний не генеральним директором ТДВ «Полтавтрансбуд» [PERSON], а іншою невстановленою особою. 154. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 155. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 156. Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком апеляційного суду про те, що права [PERSON] внаслідок недобросовісних дій ТДВ «Полтавтрансбуд» є порушеними, оскільки вона як потенційний первісний набувач спірного нерухомого майна - квартири, виконавши повністю умови договору купівлі-продажу майнових прав, мала правові очікування на отримання у власність проінвестованого нею об`єкта, однак була позбавлена можливості набути у власність квартиру після введення будинку в експлуатацію. 157. Об`єкт інвестування, який [PERSON] мала набути у власність з моменту завершення будівництва, фактично вибув з її володіння поза її волею після введення будинку в експлуатацію. Це сталося внаслідок того, що 28 травня 2019 року на виконання форвардного контракту між ТДВ «Полтавтрансбуд» та [PERSON] був укладений договір № 96 купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] . 158. 27 червня 2019 року ТДВ «Полтавтрансбуд» та [PERSON] підписали акт приймання-передачі майнового права на вказану квартиру, а право власності на спірну квартиру зареєстровано за [PERSON] 05 липня 2019 року на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 28 травня 2019 року № 96. 159. З урахуванням викладеного, слід погодитися з висновками апеляційного суду, що ТДВ «Полтавтрансбуд» фактично реалізувало третій особі - [PERSON] майнові права на квартиру, що були предметом договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] від 25 квітня 2017 року, всупереч волі первісного інвестора - [PERSON] і за відсутності правових підстав. 160. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього (частина перша статті 330 ЦК України). 161. Власник має право витребовувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (частина перша статті 387 ЦК України). 162. Частина перша статті 388 ЦК України містить перелік підстав, за яких власник майна має право витребовувати своє майно, зокрема якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (підпункт 3 зазначеної статті). 163. Якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребовувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 164. Оскільки після виконання умов інвестиційного договору інвестор набуває майнові права на об`єкт інвестування, які після завершення будівництва об`єкта нерухомості та прийняття його до експлуатації трансформуються у право власності інвестора на проінвестований об`єкт з необхідністю державної реєстрації інвестором такого права за собою, то забудовник позбавлений права відчужувати об`єкт інвестування на користь будь-якої іншої особи. 165. Водночас, інвестор наділений правом вимагати повернення належного йому об`єкта інвестування від будь-якої іншої особи. Оскільки слід вважати, що у інвестора виникло право на об`єкт інвестування з моменту завершення будівництва, то він має право на його витребування. Судове рішення про задоволення позовної вимоги про витребування від (стягнення з) відповідача нерухомого майна є підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно. 166. Вказана позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21), на яку зокрема послався Верховний Суд у цій справі, направивши справу на новий апеляційний розгляд. 167. Заявниця не навела обґрунтованих підстав для відступу від викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 висновку, який правильно застосовано апеляційним судом. 168. З урахуванням викладеного висновки апеляційного суду про те, що заявлені позивачкою вимоги, у задоволені яких за результатами апеляційного перегляду було відмовлено, не спрямовані на поновлення її майнових прав, зокрема щодо набуття нею права власності на спірну квартиру. 169. Слід також зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц, на яку є посилання у касаційній скарзі, йдеться про те, що у випадку оспорювання чи невизнання за інвестором, який виконав умови договору інвестування, первісного права власності на новостворений об`єкт інвестування, введений в експлуатацію, ефективним способом захисту такого права є визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України. 170. Разом з тим, що позов про витребування майна пред`являється власником до володільця спірного майна. 171. Велика Палата Верховного Суду вказувала, що положення статті 392 ЦК України підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли між особою, яка відчужила майнові права на квартиру в багатоквартирній новобудові (Сторона 1) та особою, яка такі права придбала (Сторона 2) у випадку, коли об`єкт будівництва (багатоквартирна новобудова) зданий в експлуатацію, проте Сторона 1 не виконує умови зазначеного договору з передачі Стороні 2 усіх необхідних документів для оформлення права власності на квартиру, вартість якої Сторона 2 сплатила в повному обсязі, та не визнає права Сторони 2 на цю збудовану квартиру. 172. Однак у цій справі, яка є предметом розгляду, спірна квартира (майнові права на яку набула позивачка за укладеним договором) перейшла у власності третьої особи, тому у цьому випадку ефективним способом захисту буде саме витребування спірного майна у добросовісного набувача з урахуванням положень статті 388 ЦК України. 173. Позивачка також не позбавлена можливості відновити свої права шляхом стягнення з ТДВ «Полтавтрансбуд» грошових коштів, які були сплачені нею на виконання інвестиційного договору та завданих збитків у зв`язку із неналежним виконанням договірних зобов`язань. 174. Доводи касаційної скарги про те, що судами не було застосовано до спірних правовідносин положення статей 620, 665 ЦК України не знайшли свого підтвердження та зводяться до власного тлумачення вказаних норм. 175. Зокрема у часині другій статті 665 ЦК України йдеться про те, що якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу. 176. У частині другій статті 620 ЦК України закріплено, що кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визначеної індивідуальними ознаками, у разі, якщо ця річ вже передана третій особі у власність або в користування. 177. Якщо річ, визначену індивідуальними ознаками, ще не передано, переважне право на її одержання має той з кредиторів, зобов`язання на користь якого виникло раніше, а коли це неможливо визначити, - кредитор, який першим пред`явив позов. 178. Аналізуючи зміст вказаних положень та правовідносини, які склалися між сторонами спору, і встановлені обставини володіння спірною квартирою третьою особою, вказані положення статей 228, 620, 665 ЦК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягають. Цивільне судочинство, згідно ст. 12 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність , допустимість, достовірність кожного доказу окремо у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів), як встановлено статтею 89 ЦПК України. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права. Тобто зазначений спосіб захисту як різновид загального способу захисту - визнання права може бути використаний не тільки в речово-правових відносинах, але й у зобов`язально-правових, так як сам по собі факт перебування осіб у тих чи інших відносинах, у тому числі договірних, не може перешкоджати застосуванню до цих відносин норм інститутів загальної частини цивільного права. Способи захисту права, обрані позивачем та застосовані судом, повинні найбільш ефективно поновлювати порушені права, а специфіка інвестування в об`єкти будівництва та визначення новоствореного майна як об`єкта захисту права, відмінного від майнових прав на етапі укладення договорів про інвестування в будівництво, які мають різні назви, повинні тлумачитися на користь тієї особи, права якої порушено. Практика визнання права власності на об`єкти нерухомості, розміщені у введених в експлуатацію будинках та спорудах, з огляду на відсутність у позивачів можливості оформити право власності в позасудовому порядку як ефективного способу захисту порушених прав підтримується й Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18), від 03 квітня 2019 року у справі № 1609/6643/12 (провадження № 14-107цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 522/102/13-ц (провадження № 14-38цс19), від 29 травня 2019 року у справі № 1609/6645/12 (провадження № 14-220цс19), від 26 червня 2019 року у справі № 761/3428/15-ц (провадження № 14-268цс19). Отже, з`ясувавши повно та всебічно обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку що позовна заява [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Віденський» до задоволення не підлягає за безпідставністю позовних вимог до них, так як вони у законний спосіб передали свої права забудовника ОК «Рівненський Олімп», а позивачка не пристала на їх пропозицію щодо розірвання договору пайової участі в будівництві з одночасним визнанням її асоційованим членом та зарахуванням її коштів як частину пайового внеску згідно договору від 03.03.2017 ОК «Рівненський Олімп» . Вимога [PERSON] до ОК «Рівненський Олімп» до задоволення не підлягають за недоведеністю позовних вимог. Внесені нею інвестиції на будівництво квартири [ADDRESS] ( на даний час по [ADDRESS] ) від ЖБК «Віденський» до ОК «Рівненський Олімп», не надходили. На якій стадії перебувало будівництво на момент переходу права на будівництво, та яка сума коштів внесених позивачкою була освоєна ОК «ЖБК «Віденський» , не встановлено. Разом з тим, суд вважає, що позивачкою обрано невірний спосіб захисту, оскільки ОК «ЖБК «Віденський» права власності на об`єкт нерухомого майна не набував, а внесені позивачкою кошти залишилися у них, відтак їй слід звертатися до них з позовом щодо стягнення коштів без достатньої правової підстави. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову стягненню з відповідачів не підлягає і сплачений позивачем судовий збір, відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed