Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» звернулося до Черкаського районного суду через свого представника Лигіна О.В. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивувало тим, що 28.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еквіфін Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 284983-М на суму 14 950, 00 грн. Крім того, між відповідачем та первісним кредитором було укладено 2 додаткові угоди про продовження строку користування кредитними коштами. В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачкою умов договору щодо порядку повернення кредитних коштів. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 01.09.2021 р. між ТОВ «ЕКВІФН УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу № 42987483-77 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути на свою з відповідачки заборгованість в загальному розмірі 37 992,00 грн, з яких: 14 950,00 грн - тіло кредиту, 23 042,00 грн нараховані проценти та судові витрати, що складаються зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідачку було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення ухвали суду за місцем її реєстрації. Рекомендоване повідомлення з конвертом повернулось із зазначенням: «вручено особисто». Відтак, відповідачка вважається належним чином повідомлена про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від відповідачки не надходило. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд враховуючи відсутність заперечень з боку позивача та відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 22 грудня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано інформацію в АТ «Укрсиббанк». 09.01.2026 року до суду надійшла від АТ «Укрсиббанк» витребувана інформація. Встановлені судом обставини: 28.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еквіфін Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 284983-М, шляхом обміну електронними повідомленнями, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «f53978». Згідно з умовами договору про надання споживчого кредиту: тип кредиту кредит; сума кредиту складає 14 950,00 грн; строк кредиту - 29 днів; Строк кредиту з 28/05/2021 р. по 25/06/2021 р. включно; Запланована дата повернення кредиту 25/06/2021 р.; Тип процентної ставки фіксована; за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0.796 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом; реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 1399.08%; розрахунок реальної річної процентної ставки наведено у формі таблиці, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1); нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме за період з дати видачі кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно; загальна вартість кредиту становить 18401 грн; сума до повернення - 18401 грн. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Графіку платежів. Позичальник має право продовжити строк користування кредитом. Для продовження строку користування кредитом, Позичальник сплачує Кредитодавцю нараховані проценти за ту кількість днів, на яку бажає продовжити строк. У разі не сплати Позичальником заборгованості до закінчення строку дії договору та не продовження строку дії Договору, Кредитодавцем застосовується автопролонгація з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Позичальник, який підписує даний договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження строку дії договору з дня запланованої дати повернення кредиту ще на 20 календарних днів. Позичальник вважається таким, що прострочив повернення кредиту у разі, якщо він не повернув кредит і не продовжив строк користування кредитом до дня закінчення дії строку автопролонгації. Договір вважається укладеним з дати його підписання Сторонами і діє до 25/06/2021, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним (в т.ч. в разі автопролонгації та/або оформлення Позичальником продовження строку користування кредитом). 25.06.2021 року сторони уклали додаткову угоду № "1" до кредитного договору № 284983-M від 28.05.2021 року (про продовження строку дії договору), шляхом обміну електронними повідомленнями, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором fp649762. Відповідно до п. 5.1 Договору сторони домовились продовжити строк користування кредитом та викласти п. 2.6.2 , п. 2.6.3 та п. 2.6.4 Договору в наступній редакції: «2.6.2 Строк кредиту з 26/06/2021 р. по 28/06/2021 р. включно.»; «2.6.3 Запланована дата повернення кредиту 28/06/2021 р»; «2.6.4 За користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1.99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Викласти Графік платежів, який є невід`ємною частиною Договору, в новій редакції. Також 25.06.2021 року сторони уклали угоду до кредитного договору № 284983-M від 28/05/2021 року (автопролонгація). 28.06.2021 року сторони уклали додаткову угоду № "2" до Кредитного договору № 284983-M від 28/05/2021 (про продовження строку дії договору), шляхом обміну електронними повідомленнями, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором fp944963. Відповідно до п. 5.1 договору сторони домовились продовжити строк користування кредитом та викласти п. 2.6.2 , п. 2.6.3 та п. 2.6.4 Договору в наступній редакції: «2.6.2 Строк кредиту з 29/06/2021 р. по 28/07/2021 р. включно.»; «2.6.3 Запланована дата повернення кредиту 28/07/2021 р»; «2.6.4 За користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1.99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Після укладання кредитного договору 28.05.2021 р. відповідач отримав кредит від кредитодавця в сумі 14 950,00 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується Витягом з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу LiqPay в АТ КБ «Приват Банк», згідно Договору №3889 від 28.10.2019 р. 09.01.2026 року АТ КБ «Укрсиббанк» надіслав суду запитувану інформацію, яка підтверджує, що на ім`я [PERSON] емітована платіжна картка № [NUMBER] . Також повідомляють, що по рахунку який був відкритий на платіжну карту № [NUMBER] за період з 28.05.2021 року по 01.06.2021 року було зараховано кошти в сумі 14 950,00 грн, в підтвердження чого надано виписку по особовому рахунку. Тобто, ТОВ «Еквіфін Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредитні кошти в користування. Остання в свою чергу не виконала належним чином умови договору і в неї виникла заборгованість. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 01.09.2021 р. між ТОВ «ЕКВІФН УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу № 42987483-77 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Таким чином, відповідачка має заборгованість перед позивачем за договором № 284983-М від 28.05.2021 року загальною сумою 37 992,00 грн., яка складається з 14 950,00 грн - тіло кредиту та 23 042,00 грн - нараховані проценти. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України); договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України); договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України). Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 статті 1048 ЦК України ). За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частина 5 ст.263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, положеннями ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Судом встановлено, що 28.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еквіфін Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 284983-М в розмірі 14 950,00 грн та 2 додаткові угоди про продовження строку користування кредитними коштами. ТОВ «Еквіфін Україна» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачці грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідачка не виконала умови кредитного договору, і згідно реєстрів боржників в неї виникла заборгованість в загальному розмірі 37 992,00 грн. 01.09.2021 р. між ТОВ «ЕКВІФН УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу № 42987483-77 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачка не надала, в тому числі нею не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Оскільки, на день розгляду справи, відповідачем не надано доказів про виконання свого зобов`язання в частині сплати заборгованості за договором, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 5672 від 10.12.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved