Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач 24.09.2025 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 15 904,27 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.01.2024 біля 10.00 год. по вулиці Водопровідній (навпроти будинку № 28) у м. Одеса, під час виконання службових обов`язків, помічник слідчого слідчого відділення поліції № З ОРУП № 1 ГУНП в області рядовий поліції В.Прилуков, керуючи службовим автомобілем «ВАЗ 21074», реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись у напрямку Одеського залізначного вокзалу здійснив перестроювання транспортного засобу з однієї смуги руху в іншу, не переконавшись у безпечності цього маневру, наїхав на ділянку дороги покритої ожеледицею, внаслідок чого службовий автомобіль занесло та він здійснив зіткнення з парканом приватної території вищезазначеної адреси. 01.03.2024 Приморським районним судом м. Одеси винесено постанову у справі №522/2036/24, згідно якої [PERSON] по визнано винним та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Згідно висновку експертного дослідження Одеського науково- дослідницькою експертно-криміналістичного центру МВС України від 12.03.2024 № ЕД-19/116- 24/1625-АВ, судовим експертом встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 21074», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 31.01.2024 визначена рівній 60 250.52 гри, та відновлювати такий автомобіль є економічно недоцільно. Рядовий поліції [PERSON] виявив бажання письмово звернутися до дисциплінарної комісії ГУНП з проханням видати наказ ГУНІІ у відповідності до якого пропорційно стягувати з грошового забезпечення рядового поліції [PERSON] - матеріальний збиток, завданий власнику автомобілю «ВАЗ 21074», внаслідок ДТП від 31.01.2024. який складає 60 250.52 грн. Відповідачем частково відшкодовано суму завданої шкоди, а борг відповідача перед ГУНП в Одеській області складає 15 904,27 грн. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 26.09.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засіданні на 27.10.2025. З метою належного сповіщення відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 27.10.2025 відкладено на 15.12.2025. Розгляд справи у судовому засіданні 15.12.2025 відкладено на 20.01.2026, у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні Приморського районного суду м.Одеси. У судове засідання 20.01.2026 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду 20.01.2026 з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов просить задовольнити. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, який повідомлявся про дату, час і місце судового засідання належним чином, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 26 січня 2026 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 січня 2024 року о 10:30 годині в місті Одесі, по вул. Водопровідна, 28, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21074, номерний знак [NUMBER] (16), який належить ГУНП в Одеській області, не врахував дорожньої обстановки, у зв`язку з чим наїхав на ділянку дороги з ожеледицею, після чого транспортний засіб занесло та відкинуло в паркан. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 01.03.2024 у справі №522/2036/24 визнано виним [PERSON] у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнята постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] займав посаду помічника слідчого Слідчого відділу відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області. Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/116-24/1625-АВ від 12.03.2024, вартість матеріального збитку власникові автомобіля «ВАЗ-21074», номерний знак [NUMBER] станом на 31.01.2024 визначена рівній 60 250,52 грн, оскільки відновлювати такий автомобіль є економічно недоцільним. За пошкодження державного майна, яке знаходиться на балансі ГУНП в Одеській області - службового автомобіля ВАЗ 21074, номерний знак [NUMBER] (16), інвентарний номер 1015118144, притягнуто помічника слідчого [PERSON] до повної матеріальної відповідальності в розмірі завданої з його шкоди в сумі 60 250,52 грн, про що свідчить наказ №813 від 29.03.2024. Згідно листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Одеській області від 08.09.2025, згідно наказу ГУНП в Одеській області №813 від 29.03.2024 за завдану шкоду внаслідок ДТП [PERSON] повинен відшкодувати матеріальні збитки у розмірі 60 250,52 грн. З грошового забезпечення [PERSON] , утримано суму 44 346,25 грн. 30.05.2025 [PERSON] звільнений з посади у зв`язку з дисциплінарним стягнення та залишок невиплаченого матеріального збитку складає 15 904,27 грн. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За правилами ч.ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України). Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (в редакції чинній на час ДТП), шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно ст.29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, зокрема, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а згідно ст.30- транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. З грошового забезпечення [PERSON] стягнуто на відшкодування заподіяної ним школи суму у розмірі 44 346,25 грн, а залишок у розмірі 15 904,27 грн залишився не сплаченим у зв`язку зі звільненням [PERSON] . Однак, звільнення відповідача не звільняє його від повної матеріальної відповідальності, тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.1 та п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом ГУНП в Одеській області сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. У зв`язку з задоволенням позову, судовий збір підлягає стягнення з відповідача на користь позивача у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved