Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивач знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова про що був складений відповідний актовий запис № 50 від 22 лютого 2003 року. Станом на дату подання позову мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, у зв`язку з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. Примирення не можливе. Спору щодо місця проживання малолітньої дитини сторони не мають. Майновий спір на теперішній час відсутній, тому позивач просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2025 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З`ясувавши думку позивача, відповідача, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Справа розглядається за правилами спрощеного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, сторони з 22 лютого 2003 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова про що був складений відповідний актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.02.2003 року. Станом на дату подання позову від шлюбу мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 20.12.2014 року. Закон який регулює спірні правовідносини є Сімейний Кодекс України. Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Зі змісту статті ст. 110 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини між учасниками справи припинені по причині відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного, примирення не можливе, спору щодо місця проживання малолітньої дитини сторони не мають, майновий спір на теперішній час відсутній, позов підлягає задоволенню насамперед як спосіб захисту прав та інтересів позивача. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Outcome: approved