Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

у жовтні 2025 року ТОВ «Київські Енергетичні Послуги» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 37 371,12 грн, 3 % річних у розмірі 699,17 грн, інфляційні втрати в сумі 2 789,81 грн, а також 2 422,40 грн сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивувало тим, що [PERSON] шляхом фактичного споживання електричної енергії приєдналася до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побутова» для індивідуальних побутових споживачів. Позивачем відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Станом на сьогоднішній день відповідач є споживачем електричної енергії. Інформацію щодо будь-яких змін стосовно власника квартири за вказаною адресою ні від відповідача, ні від третіх осіб до позивача не надходило. Позивач зазначає, що станом на дату подачі вказаної позовної заяви заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особовим рахунком № [NUMBER] становить 37 371,12 грн, яка виникла з 01.10.2022 року по 30.09.2024 року. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту електричну енергію з урахування індексу інфляції та 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Ухвалою судді від 23.10.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.86-87). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] шляхом фактичного споживання електричної енергії приєдналася до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побутова» для індивідуальних побутових споживачів. Позивачем відповідно до п. 13 розділу ХVII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», коли відбувалась передача постачальнику універсальних послуг персональних даних щодо побутового споживача під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг, зокрема, відносяться послуги з постачання електричної енергії. Згідно зі ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживача. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 року № 429 ТОВ «Київські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до п. 13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» ТОВ «Київські енергетичні послуги», яке створене в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальної послуги та території м. Києва, на якій до відокремлення проводив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованими тарифом вертикально інтегрований об`єкт господарювання ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» (правонаступник ПАТ «Київенерго»). В м. Києві єдиним постачальником універсальної послуги є ТОВ «Київські енергетичні послуги». Таким чином, у зв`язку з реформою ринку електричної енергії та відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за спожиту електроенергію, починаючи з 01.01.2019 року проводяться з компанією-постачальником ТОВ «Київські енергетичні послуги». Станом на день подання позовної заяви [PERSON] є споживачем електричної енергії. Будь-яких змін щодо власника квартири за вищевказаною адресою ні від боржника, ні від третіх осіб до позивача не надходило. Згідно з пп. 2 п. 6.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 споживач електроенергії зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 4.10. цих Правил побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії. За змістом п. 4.12. згаданих Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Станом на дату подачі позовної заяви заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , становить 37 371,12 грн, яка виникла з 01.10.2022 року по 30.09.2024 року. В даному випадку [PERSON] приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, шляхом фактичного споживання електричної енергії та вчинивши її часткову оплату. Водночас згідно з п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником є підставою припинення повністю або частково постачання електричної енергію споживачу. Згідно з ч.1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. На підтвердження вимог щодо наявності заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості за надані послуги, з якого вбачається, що станом на 19.09.2025 року заборгованість [PERSON] становить 37 371,12 грн. З довідки про надходження коштів [PERSON] за адресою [ADDRESS] , вбачається, що відповідачем за період з 01.10.2022 року по 01.09.2025 року не здійснювалася оплата за спожиту електричну енергію. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, не сплативши вартість послуг, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, а тому позов ТОВ «Київські енергетичні послуги`в цій частин підлягає задоволенню. З огляду на правовідносини, які склалися між сторонамина відповідача, як боржникав зобов`язанні покладено обов`язок з оплати спожитої електричної енергії, а позивач, як кредитор у зобов`язанні має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. На спірні правовідносини також поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги також підлягають задоволенню. Отже, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням 3 % річних у розмірі 699,17 грн, та інфляційних втратв сумі 2 789,81 грн, а всього в розмірі 40 860,10 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved