Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

В грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] 46 419 грн 01 коп. заборгованості за кредитними договорами, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 30.12.2024 укладено договір надання коштів у кредит № 73973274 на суму 13 500 грн, а 05.01.2025 укладено договір надання коштів у кредит № 8415565 на суму 3 050 грн. Крім того, 28.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» та відповідачем було укладено кредитний договір № 61295-12/2024 на суму 4 000 грн. Згідно умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вище вказаними договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а саме: за договором надання коштів у кредит № 73973274 від 30.12.2024 у розмірі 24 030,00 грн, з яких: 13 500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2 025,00 грн заборгованість за відсотками, 6 480,00 грн заборгованість по процентах за понадстрокове користування кредитом, 0,00 грн заборгованість за пенею, 2 025,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту; за договором надання коштів у кредит № 8415565 від 05.01.2025 у розмірі 10 065,01 грн, з яких: 3 050,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 8,85 грн заборгованість за відсотками, 0,00 грн заборгованість по процентам за понадстрокове користування кредитом, 6 100,00 грн заборгованість за пенею, 0,00 грн заборгованість за неустойкою, 906,16 грн заборгованість за комісією за надання кредиту; за кредитним договором № 61295-12/2024 від 28.12.2024 у розмірі 12 324,00 грн, з яких: 4 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4 284,00 грн заборгованість за відсотками, 3 640,00 грн заборгованість за штрафом, 400,00 грн заборгованість по комісії за видачу кредиту. Товариство уклало договори факторингу: 27.03.2025 за №27/03/25 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та 25.04.2025 за № 250425 з ТОВ «Стар файненс груп», за умовами яких позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, в тому числі за договорами укладеними з відповідачем. Відповідно до ухвали судді від 15 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. Відповідачу копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з доданими документами надсилались судом за зареєстрованою адресою місця проживання, конверт з вкладенням повернувся до суду з довідкою відділення АТ «Укрпошта» від 30.12.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою, однак згідно з положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відправлення вважається врученим адресату. [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, викладеною в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 30.12.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73973274, за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 13 500 грн на строк 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 0,5 % в день, сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 15,00 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 2 025,00 грн, дата повернення кредиту 28.01.2025, денною процентною ставкою 1,000 %, процентами за понадстрокове користування кредитом 4,00 % в день. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 50357, про що свідчить п.12 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» (а.с.9-16). 05.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8415565, за умовами якого [PERSON] надано позику на суму 3 050 грн на строк 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 0,01 % в день, сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 29,71 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 906,16 грн, дата повернення кредиту 03.02.2025, денною процентною ставкою 1,000 %, пенею 5,00 % в день. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 726462, про що свідчить п.12 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» (а.с.29-36). Крім того, 28.12.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 61295-12/2024, за яким йому надано кредит на суму 4 000 грн під 0,90 % на день, зі сплатою одноразової комісії за видачу кредиту в сумі 400,00 грн (що складає 10 % від суми кредиту), строком на 120 днів, дата повернення кредиту 26.04.2025. Кредитний договір підписаний [PERSON] електронним підписом Y536 (а.с.52-57). За умовами кредитних договорів кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . Також відповідно до умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними, комісію та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_251105150842 від 05.11.2025, останнім, відповідно до укладеного з ТОВ «Стар файненс груп» договору про переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022, 05.08.2024 було здійснено перерахування коштів від ТОВ «Стар файненс груп» на рахунок позичальника маска картки № [NUMBER] у розмірі 4 000 грн (а.с.60). 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) укладено договір факторингу № 27/03/25, за умовами якого Клієнт зобов`язався за плату відступити для Фактора права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимог, а Фактор зобов`язався прийняти такі вимоги та передати грошові кошти у розпорядження Клієнта за відповідний реєстр (а.с.22-24). Згідно з відомостями додаткової угоди № 4 від 27 травня 2025 року до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, актів прийому-передачі Реєстру боржників № 5 та № 6 обидва від 27.05.2025 за договором факторингу № 27/03/25 (а.с.24, 25, 44) Товариство прийняло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» реєстр боржників № 5 від 27.05.2025 кількістю 3635, реєстр боржників № 6 від 27.05.2025 кількістю 5404 та оплатило отримані вимоги, про що свідчать дані платіжних інструкцій № 723 та №724 обидві від 30.05.2025 та листа на уточнення платежу № ФК/3236 від 09.06.2025 (а.с.26, 27, 45). За даними витягу з реєстру боржників № 6 від 27.05.2025 до договору факторингу № 27/03/2025 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 73973274 від 30.12.2025 в сумі 24 030,00 грн, з яких: 13 500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2 025,00 грн заборгованість за відсотками, 6 480,00 грн заборгованість по процентах за понадстрокове користування кредитом, 0,00 грн заборгованість за пенею, 2 025,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту (а.с.28). Як вбачається з витягу з реєстру боржників № 5 від 27.05.2025 до договору факторингу № 27/03/2025 Товариство набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8415565 від 05.01.2025 у розмірі 10 065,01 грн, з яких: 3 050,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 8,85 грн заборгованість за відсотками, 0,00 грн заборгованість по процентам за понадстрокове користування кредитом, 6 100,00 грн заборгованість за пенею, 0,00 грн заборгованість за неустойкою, 906,16 грн заборгованість за комісією за надання кредиту (а.с.46). 25.04.2025 між ТОВ «Стар файненс груп» та позивачем укладено договір факторингу №250425, за умовами якого ТОВ «Стар файненс груп» за плату відступило для Товариства право грошової вимоги до боржників, визначених в Реєстрі боржників (а.с.61-62). Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 250425 від 25.04.2025 Товариство прийняло від ТОВ «Стар файненс груп» реєстр боржників кількістю 6975 (а.с.63) та сплатило плату за отримані права вимоги, що підтверджується даними платіжної інструкції № 22703 від 29.04.2025 (а.с.64). Згідно з відомостями витягу з вказаного Реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 61295-12/2024 в сумі 12 324,00 грн, з яких: 4 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4 284,00 грн заборгованість за відсотками, 3 640,00 грн заборгованість за штрафом, 400,00 грн комісія за видачу кредиту (а.с.65). Відтак, у відповідності до умов зазначених договорів факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема до відповідача за вище зазначеними кредитними договорами. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 73973274 від 30.12.2024 станом на 27.05.2025 за [PERSON] рахується заборгованість в загальному розмірі 24 030,00 грн, з яких: 13 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 025,00 грн заборгованість за процентами, 6 480,00 грн заборгованість по відсотках за понадстрокове користування кредитом, 2 025,00 грн заборгованість за комісією (а.с.19-20). За даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8415565 від 05.01.2025 станом на 27.05.2025 за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 10 065,00 грн, з яких: 3 050,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 8,85 грн заборгованість за відсотками, 6 100,00 грн заборгованість за пенею, 906,16 грн заборгованість за комісією (а.с.37). Відповідно до відомостей розрахунку заборгованості за кредитним договором № 61295-12/2024 від 28.12.2024 за [PERSON] рахується заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 000,00 грн, за відсотками в сумі 4 284,00 грн, за комісією 400,00 грн, за штрафом 3640,00 грн (а.с.66-67). З вказаних розрахунків вбачається, що відповідач не здійснював жодних платежів за вище укладеними кредитними договорами. Вирішуючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає про таке. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема, ними є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Кредитні договори підписані електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та вимогам до кредитних договорів. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачем матеріали справи не містять. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договори факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, процентів за користування ними та комісії з боржника. Сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення суми основних зобов`язань, відсотків за користування кредитами та комісій за їх надання за кредитними договорами № 73973274 від 30.12.2024, № 8415565 від 05.01.2025, № 61295-12/2024 від 28.12.2024 в заявлених позивачем розмірах. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по процентах за понадстрокове користування кредитом у розмірі 6 480,00 грн за кредитним договором № 73973274 від 30.12.2024, заборгованості за пенею в розмірі 6 100,00 грн за кредитним договором №8415565 від 05.01.2025, заборгованості за штрафом в розмірі 3 640,00 грн за кредитним договором № 61295-12/2024 від 28.12.2024, суд зазначає про таке. Розділом 10 кредитного договору № 73973274 від 30.12.2024 визначено відповідальність сторін договору та порядок вирішення спорів. Так, зокрема, відповідно до п.10.5 та п.п.10.5.1 кредитного договору № 73973274 у разі порушення строків повернення кредиту позичальником якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, користування кредитом понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п.2.2. Договору (4%) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. За положеннями ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність: розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін "користування чужими коштами" Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно). Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду в пункті 79 постанови від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначила, що підстав відступити від указаних вище правових висновків немає. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначаються Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема, інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит. Судом встановлено, що строк кредитування за договором № 73973274 становить 30 днів. Відповідач порушив взяті за кредитним договором № 73973274 від 30.12.2024 зобов`язання та у визначений договором строк отримані в кредит кошти не повернув, відсотків за користування ними не сплатив. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що обумовлене сторонами у пункті 10.5.1. договору № 73973274 право кредитодавця на нарахування процентної ставки за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірах, визначених п.2 договору (4 %) за кожен день такого користування, є узгодженою мірою відповідальності за прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, а саме іншим платежем, який застосовується чи стягується при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит. За умовами кредитного договору №8415565 від 05.01.2025 у разі порушення строків повернення кредиту позичальником якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, за користування кредитом (його частиною) понад встановлений договором строк у випадку невиконання позичальником умов договору кредитодавець має право нарахувати пеню в розмірі, визначеному п.2.2. Договору (5%) з першого дня понадстрокового користування кредитом (його частиною) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (п.10.5.2. договору). Відповідно до п.5.3. кредитного договору № 61295-12/2024 у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку в вигляді штрафу: в розмірі 100 % від суми простроченої заборгованості на наступний день після термін сплати, встановлено в графіку платежів, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. Із зазначеного вище слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню. На підставі викладеного суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача процентів за понадстрокове користування кредитом у розмірі 6 480,00 грн за кредитним договором № 73973274 від 30.12.2024, пені в розмірі 6 100,00 грн за кредитним договором №8415565 від 05.01.2025, штрафу в розмірі 3 640,00 грн за кредитним договором № 61295-12/2024 від 28.12.2024, оскільки такі нараховані кредитодавцем у період дії в Україні воєнного стану. Відтак, суд знаходить підстави для часткового задоволення позовний вимог Товариства та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 30 199 грн 01 коп. В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 65,1 %, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 971,23 грн.

Outcome: partial