Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

29.08.2025 [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що дитина зареєстрована і проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, офіційно працевлаштований, проте матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вищенаведені обставини стали підставою для звернення до суду із позовною заявою. Ухвалою від 01.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 06.10.2025. 06.10.2025 у зв`язку з неявкою відповідача, судове засідання було відкладено до 18.11.2025. Ухвалою суду від 18.11.2025 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів у Державної прикордонної служби України, судове засідання було відкладено до 22.12.2025. 22.12.2025 у зв`язку з неявкою відповідача, а також через те, що судом не було отримано витребуваних доказів, судове засідання було відкладено до 27.01.2026. Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду її представник за довіреністю [PERSON] подала заяву позивача, у якій вона просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Заперечень проти заочного розгляду справи заява позивача не містить. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання і через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, заяв або клопотань від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 07.08.2015 у виконавчому комітеті Шебелинської сільської ради Балаклійського району Харківської області, про що складено актовий запис № 02 (а.с. 9). [INFO] у сторін народилася дитина син [PERSON] , який зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 10). Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). З витребуваної судом інформації у Державної прикордонної служби України від 08.01.2026 встановлено, що згідно з інформацією з бази даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території" [PERSON] , [INFO] , за період часу з 01.01.2022 до 18.11.2025 перетинала кордон України тричі, а саме: 11.08.2024 виїжджала за межі України через ПП "Тиса", 05.07.2025 в`їхала в Україну через ПП "Лужанка" та 13.08.2025 виїхала з України через ПП "Лужанка". Відомості про перетин кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України [PERSON] , [INFO] , у базі даних не виявлено (а.с. 54). Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов, складеного 26.12.2025 депутатом Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області Куликом А.В. у присутності свідків-сусідів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за заявою [PERSON] , було проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані та фактично проживають: [PERSON] , [INFO] (заявник, мати), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (син). Квартира належить на праві власності [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері. Мати займається його вихованням та утриманням. Батько [PERSON] [PERSON] у вихованні сина, його утриманні участі не бере. Під час розмови з неповнолітнім [PERSON] було встановлено, що він перебуває на утриманні матері, а його батько може придбати продукти харчування лише в день отримання заробітної плати, оскільки вживає алкогольні напої. У зв`язку з тим, що позивачу доводиться самостійно утримувати неповнолітню дитину, вона була вимушена працевлаштуватися на роботу за кордоном, де офіційно працює. Під час перебування позивача за кордоном неповнолітнім [PERSON] опікується матір позивача [PERSON] та повнолітній син позивача [PERSON] (а.с. 58-59). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно зі ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). За таких обставин, не зважаючи на те, що позивач працює за кордоном, у зв`язку з чим позбавлена можливості постійно проживати разом зі своїм неповнолітнім сином, при цьому належним чином виконує свої батьківські обов`язки, зокрема з виховання та утримання дитини, що підтверджується наданим нею актом обстеження матеріально-побутових умов від 26.12.2025, враховуючи, що під час відсутності матері в Україні неповнолітній [PERSON] постійно проживає в її квартирі разом з бабою (матір`ю позивача) та старшим братом, які опікуються ним, а відповідач у свою чергу матеріальної допомоги на утримання сина у достатньому для його розвитку та задоволення необхідних потреб не надає, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Внаслідок задоволення позову про стягнення аліментів, судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved