Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , через представника, звернувся до суду з позовом до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради про визнання протиправною відмову у вчиненні певних дій, покладення обов`язку вчинити певні дії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що проживаючи понад 36 років в кімнаті гуртожитку, який до 2019 року перебував на балансі Черкаської міської ради (за даними, зазначеними у листі Виконавчого комітету Черкаської міської ради №К-9147-2/11 від 07.11.2024 багатоквартирні житлові будинки зняті з балансу комунальних підприємств у 2019 році у зв`язку з проведенням конкурсу з призначенням управителя, що підтверджується також відповідним Актом про списання багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] з балансу КП "Придніпровська служба утримання будинків" від 22.05.2019, який є додатком до Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №155 від 20.05.2019, в якому від імені співвласників цього ж будинку виступає Виконавчий комітет Черкаської міської ради), [PERSON] з метою реалізації свого права на приватизацію нерухомого майна, передбаченого, зокрема ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", звернувся до місцевого органу приватизації з питанням про передачу йому у власність вищезазначеної кімнати, подавши 16.07.2025 до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради заяву з усіма необхідними додатками (передбачені у п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян №396), із проханням оформити передачу в приватну власність квартири [ADDRESS] , у відповідь на яку, ним отримано листа №72 від 31.07.2025 про те, що вказана квартира відноситься до числа службових, а тому приватизацію він здійснити не може. Натомість, позивач вважає, що таке не відповідає дійсності, адже двокімнатна квартира [ADDRESS] , не була віднесена у встановленому законодавством порядку до числа службових. Так, 10.02.1989 [PERSON] було видано ордер №007952 серія А на житлове приміщення, а саме на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 38,45 кв.м, на підставі рішення Придніпровського райвиконкому №1 від 06.01.1989 "Про заселення 108квартирного житлового будинку по [ADDRESS] і квартир поточного звільнення, що звільняються у зв`язку із заселенням житлового будинку", а не на підставі рішення Черкаської міської ради чи її Виконавчого комітету про включення квартири [ADDRESS] до числа службових, такого рішення ними не приймалось відносно зазначеної квартири. Відповідного рішення про віднесення квартири [ADDRESS] ні Черкаською міською радою, ні її Виконавчим комітетом, як того вимагають приписи законодавства України, не виносилось: у листі Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради №7837/13832-01-21 від 20.06.2024 наголошується, що: «...рішення про включення квартири за адресою: [ADDRESS] до числа службових у документах архівних фондів Черкаської міської ради та її виконавчого комітету і Придніпровської районної ради та її виконавчого комітету у період 1986-1990 роки не виявлено», що підтверджується також й інформацією, зазначеною у листі Виконавчого комітету Черкаської міської ради №3854/7665-01-10 від 16.04.2024, про те, що інформація щодо включення та виключення квартири [ADDRESS] до/із числа службових в департаменті житлово-комунального комплексу відсутня. В листі Виконавчого комітету Черкаської міської ради №7801/14081-01-21 від 19.06.2024 зазначено, що у Департаменті житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради відсутній журнал обліку жилих приміщень, натомість, наявна "Книга обліку включення квартир до числа службових та їх виключення із числа службових, інформація, в якій зібрана з 1999 року і по теперішній час, та інформація по службовій квартирі [ADDRESS] в книзі відсутня, а, отже, як вважає позивач, квартирі статус службової не було надано відповідно до вимог чинного на той час законодавства. Як вбачається із бланку ордеру на житлове приміщення №007952 серія А, він був виданий за формою, встановленою Додатком №7 до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, натомість, якби квартира і справді була б службовою, формою ордеру слугував би Додаток № 2 до Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР. Тобто, позивач вважає, що квартира [ADDRESS] у встановленому порядку не була віднесена до числа службових, а тому позивач має право на її приватизацію, незважаючи на відмову Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, оформлену листом № 72 від 31.07.2025. Таку відмову позивач вважає протиправною, бо порушуються його права на отримання у власність житла, в якому він тривалий час проживає. Крім того, рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради Народних депутатів №22 від 26.01.1993 затверджено переліки державних житлових будинків і квартир, які не підлягають приватизації, зокрема додаток І до цього рішення містить перелік службових квартир, в якому квартира [ADDRESS] відсутня (в буд. [ADDRESS] до службових віднесено лише квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ). У ордері на житлове приміщення №007952 серії А від 10.02.1989, в якому міститься напис "служебная РОВД", який виконаний від руки на бланку ордеру, який не передбачений для надання службових жилих приміщень і користування ними. Використання двокімнатної квартири [ADDRESS] , в якості службової, наразі, потреби немає, адже Придніпровське РОВД - Придніпровський РВ в м. Черкаси припинило свою діяльність 23.09.2019, а згідно із листами Головного управління Національної поліції в Черкаській області №320/05/31-2024 від 20.02.2024 та №393/05/31-2024 від 29.02.2024, а також Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області №5077/46/01-2024 від 12.03.2024 зазначена квартира не перебуває ні у віданні та балансовому обліку Головного управління Національної поліції в Черкаській області, ні Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області. Натомість, будинок [ADDRESS] міститься в Переліку житлових будинків і квартир, які не підлягають приватизації, який є додатком 3 до рішення міськвиконкому №22 від 26.01.1993, проте рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради №1136 від 14.09.2009 вказану квартиру було виключено із цього переліку, зокрема у зв`язку із відсутністю заборони на приватизацію перенаселених будинків, тому наразі позивач наполягає на відсутності будь-яких обмежень стосовно набуття ним права власності на це нерухоме майно. Окрім цього, у позовній заяві зазначено, що за даними інформаційної довідки №438809539 від 08.08.2025 право власності на частки блоку кімнат [ADDRESS] , загальною площею 207,1 кв.м, житловою площею 143,5 кв.м почали реєструвати за собою й інші співвласники гуртожитку, що також виключає ймовірність віднесення кімнат [PERSON] №14,15, які входять до складу цього блоку, до числа службових - право спільної часткової власності на блок кімнат № [NUMBER] (реєстраційний номер майна/об`єкта в РПВН 30745212) вже зареєстровано за собою [PERSON] та [PERSON] , що, як на думку позивача, доводить безпідставність відмови Департаменту економіки та розвитку у можливості оформлення [PERSON] права власності на частку в належному йому майні. Відповідно до відомостей трудової книжки, [PERSON] ніс службу в Придніпровському РОВД понад 10 років (в періоди з 23.12.1985 до 25.10.1990 - 4 роки 10 місяців та 2 дні, з 21.12.1999 до 16.12.2005 - 5 років 11 місяців та 25 днів, а разом - 10 років 9 місяців та 27 днів), і хоча відповідно до Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37, такими працівниками є працівники МВС, а також підпорядкованих йому органів, закладів та установ, військовослужбовці Національної гвардії (п. 25), поліцейські, державні службовці та працівники Національної поліції (п. 68), це не робить займану [PERSON] кімнату в гуртожитку (квартиру [ADDRESS] службовою без попереднього дотримання передбаченої законодавством процедури її віднесення до такого числа, чого не відбулось. Оскільки, наразі, існує неможливість приватизувати кімнату в гуртожитку, зокрема у зв`язку із отриманням відмови Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, позивач і звернувся до суду із цим позовом. Відповідно, жодним іншим шляхом, окрім звернення до суду, реалізувати своє право на приватизацію нерухомого майна в повному обсязі [PERSON] , як вказує, не має можливості. Відповідно до відомостей технічного паспорта [PERSON] на житловий блок у гуртожитку, виготовленого ТОВ "Юридична фірма "Лігал Констракт" 31.01.2024 (реєстраційний номер ТІ01:6588-9549-8739-8161, інвентаризаційна справа №31/01/24), приміщення, належні [PERSON] , містяться в складі блоку кімнат №1-3,13-17 під літ. А-2 по [ADDRESS] , загальною площею 207,1 кв.м, житловою площею 143,5кв.м. За результатами проведення будівельним експертом ТОВ "Юридична фірма "Лігал Констракт" Грицай Є. розрахунку часток співвласників блоку кімнат [ADDRESS] від 31.01.2024 частка кімнат № [NUMBER] , належних [PERSON] (а [PERSON] користується відокремленою групою приміщень №14-15: прим.2 - кімната, загальною площею 19,4 кв.м; прим.3 - кімната, загальною площею 19,0 кв.м, а всього загальною площею 55,4 кв.м, житловою площею 38,4 кв.м), становить 27/100. Таким чином, позивач просить суд, - визнати протиправною відмову органу приватизації, Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради (код ЄДРПОУ 33457208), передати у приватну власність позивачу квартиру [ADDRESS] з державного житлового фонду, оформлену листом №72 від 31.07.2025; покласти на відповідача - Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради (код ЄДРПОУ 33457208) обов`язок зі здійснення приватизації квартири [ADDRESS] , що становить 27/100 часток у праві спільної часткової власності на блок кімнат №1-3,13-17, загальною площею 207,1 кв.м, житловою площею 143,5 кв.м у гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на користь позивача. Ухвалою суду від 18.08.2025 прийнята, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачем, через представника, подано відзив на позов, який прийнятий судом і за яким просить у задоволенні позову відмовити. Вважає, що квартира є службовою, рішення про виключення спірної квартири із числа службових відсутнє, а тому не може бути приватизована. Крім того, вважає, що позивач невірно трактує норми чинного законодавства. Позивачем, через представника, подано відповідь на відзив, яка прийнята судом. Просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви та надані докази. Заперечення на відповідь на відзив стороною відповідача подані не були. В судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки повідомлено не було. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви, відповіді на відзив та наявні докази. Зазначила, що судові витрати позивач залишає за собою. В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надана заява про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи позицію сторони відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що за даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , що виданий 13.12.1997 Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській [PERSON] , починаючи із 22.02.1989 зареєстрований за місцем проживанням за адресою: [ADDRESS] . Також ця інформація підтверджується даними витягу з реєстру територіальної громади №2023/008464436 від 18.10.2023. За даними трудової книжки, виданої на ім`я позивача 17.09.1974, суд встановив, що у період часу із 23.12.1985 до 25.10.1990, а також із 12.12.1999 до 29.12.2003 [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України. Відповідно до ордера на житлове приміщення серії А № 007952, що виданий [PERSON] 10.02.1989 Виконавчим комітетом Придніпровської ради народних депутатів м.Черкаси, [PERSON] разом із сім`єю, до складу якої входили дружина та дочка позивача, було надано право на зайняття житлового приміщення, житловою площею 38,45 кв.м, що складалося із двох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Підставою для видачі позивачу означеного ордеру стало рішення Придніпровського районного виконкому №1 від 06.01.1989. Також при огляді цього ордеру вбачається, що по діагоналі на ньому міститься рукописний запис російською мовою: «Служебная РОВД». За рішенням виконавчого комітету Придніпровської районної ради народних депутатів м. Черкаси №1 від 06.01.1989 «Про заселення 108 квартирного будинку по [ADDRESS] і квартир поточного вивільнення, що вивільняються у зв`язку із заселенням житлового будинку» був затвердженпй список на заселення, зокрема, під [ADDRESS] містяться анкетні дані [PERSON] та членів його родини: дружини [PERSON] та дочки [PERSON] , щодо надання у користування двокімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 38,45 кв.м, в якому також міститься відмітка про те, що означена квартира є службовою. Також у судовому засіданні судом досліджено рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів №22 від 26.01.1993 «Про затвердження переліків житлових будинків і квартир, які не підлягають приватизації», зі змісту якого орган місцевого самоврядування затвердив переліки державних житлових будинків і квартир, які не підлягають приватизації, а також перелік службових квартир, перелік будинків, розташованих у рекреаційній зоні міста - мікрорайоні «Соснівка» та в заповідній зоні - «Черкаські берегові схили», перелік перенаселених будинків, непридатних для постійного проживання і службових міськвиконкому, призначених для термінового тимчасового відселення, перелік будинків, непридатних для постійного проживання, які не підлягають капітальному ремонту, або погрожують обвалом. Із додатку №1 «Перелік службових квартир» до цього рішення виконкому Черкаської міської ради народних депутатів №22 від 26.01.1993, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , службовими визначені наступні номера квартир: [ADDRESS] , що належать такій організації, як РЕУ-І. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради №1136 від 14.09.2009 «Про виключення будинку [ADDRESS] із переліку житлових будинків, які підлягають приватизації», внесені зміни до додатку 3 рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.01.1993 №22 «Про затвердження переліків житлових будинків і квартир, які не підлягають приватизації», а саме: виключено із переліку житлових будинків, які не підлягають приватизації будинок [ADDRESS] . За даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , що видане 01.08.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, 01.08.2012 було складено актовий запис про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №155 від 20.05.2019, що укладений між ТОВ «Сантехбудконструкція» та Виконавчим комітетом Черкаської міської ради, - ТОВ «Сантехбудкострукція» як управитель зобов`язалося надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Із інформації про реєстрацію права власності №45814 від 23.10.2023, що підготовлена Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», вбачається що, станом на 01.01.2013, право власності на квартиру [ADDRESS] - не зареєстроване. Із відповіді Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 12.03.2024 №5077/46/01-2024 на запит адвоката Сучила А. встановлено, що балансоутримувачем майна ЧРУП ГУНП в Черкаській області є ГУНП в Черкаській області, а тому стосовно належності житлового приміщення службового статусу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рекомендовано звернутися до ГУНП в Черкаській області. Із відповідей ГУНП в Черкаській області №320/05/31-2024 від 20.02.2024 та №393/0513/12024 від 28.02.2024 на запити адвоката Сучила А. встановлено, що жиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не перебуває на балансовому обліку та в господарському віданні ГУНП в Черкаській області. За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у формі безкоштовного запиту суд встановив, що 23.09.2019 до означеного реєстру внесено відомості про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області. Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.08.2025 за №438809539, вбачається, що частина житлових кімнат, що розміщені у блоці кімнат №1-3, [NUMBER] , загальною площею 207,1 кв.м, житловою площею 143,5 кв.м і розташовані за адресою: [ADDRESS] , частково уже мають власників - фізичних осіб, зокрема, гр. [PERSON] належить 6/25 та 7/50 частин у блоці означених кімнат; крім того, із графи «Технічний опис майна» реєстраційного номера майна: 30745212 суд встановив, що право власності на 31/50 частин блоку кімнат №1-3, 13-17 по даним ЧООБТІ не зареєстровано, номер зщапису 1615 в книзі:279. Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду, відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18), пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)). Із розрахунку часток співвласників блоку кімнат №1-3, [NUMBER] у гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який виконаний 31.01.2024 ТОВ «Юридична фірма «Лігал Констракт» (експерт будівельний Грицай Є., яка має кваліфікаційний сентифікат відповідального виконавця океремих видів робіт (послуг), пов`язаних зі стровенням об`єктів архітектури), частка кімнат №14,15, площею 38,4 кв.м у загальній площі блоку кімнат №1-3, 13-17 складає 27/100. Також судом під час розгляду справи досліджено технічний паспорт на блок кімнат № [NUMBER] , [NUMBER] вказаного будинку, що складений і оформлений ТОВ «Юридична фірма «Лігал Констракт» станом на 31.01.2024, технічна інвентаризації №1 від 06.02.2024. З а даними відповіді Виконавчого комітету Черкаської міської ради №7801/14081-01-21 від 19.06.2024, що надана на адвокатський запит, встановлено, що орган місцевого самоврядування поінформував позивача та його представника про те, що у департаменті житлово-комунального комплексу наявна «Книга обліку включення квартир до числа службових та їх виключення із числа службових», інформація у якій зібрана з 1999 року. Водночас, як зазначено, інформація по службовій квартирі [ADDRESS] в книзі відсутня. Із відповіді Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради №7837/13832-01-21 від 20.06.2024, що надана на запит адвоката Сучила А.О., вбачається, що рішення про включення квартири за адресою: [ADDRESS] до числа службових у документах архівних фондів Черкаської міської ради та її Виконавчого комітету і Придніпровської районної ради та її виконавчого комітету у період 1986-1990 не виявлено. Разом з тим, орган місцевого самоврядування повідомив позивача та його представника, що у додатку №1 до рішення Виконавчого комітету Придніпровської районної у м. Черкаси ради народних депутатів від 06.01.1989, квартира [ADDRESS] значиться як службова. Із відповіді Виконавчого комітету Черкаської міської ради №13706/23909-01-21 від 23.09.2024, що надана на запит адвоката Пацьори Д.С., вбачається, що, починаючи із травня 2019 року, за адресою: [ADDRESS] , послугу з управління багатоквартирним будинком надає ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 8». Відповідно до листа Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 07.11.2024 №К-9147-2/11, зазначено, що сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників, які припинили трудові відносини з підприємством, не є підставою для виключення цього приміщення з числа службових; багатоквартирні житлові будинкки зняті з балансу комунальних підприємств у 2019 році у зв`язку з проведеним конкурсом з призначення управителя. Крім того, Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради в особі заступника директора Короткошей Л. позивачу 31.07.2025 дана відповідь за №72 на його звернення, про те, що його заява від 16.07.2025 (з долученими додатками) щодо оформлення передачі в приватну власність квартири [ADDRESS] , розглянута. Повідомлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. Згідно із наданими заявником документами, встановлено, що квартира [ADDRESS] має статус службової, відповідно до рішення Придніпровської районної ради від 06.01.1989 №1 та ордеру на жиле приміщення від 10.02.1989, а тому приватизації не підлягає, бо є службовою. Відповідно, як зазначено, здійснити приватизацію квартири не має законних підстав і рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною 3 ст. 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-XII від 19.06.1992. Статтею 3 цього Закону № 2482 передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Передача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування). Пунктами 2, 3,10 ст. 8 Закону № 2482 передбачено, що передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Пунктом 2 статті 2 Закону № 2482 передбачено, що не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Так, пунктом десятим статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків- пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до пункту 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 статті 2 цього Закону. Згідно із частиною одинадцятою статті 8 цього Закону спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Виходячи з аналізу змісту Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами статей 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності, а отже і право на приватизацію разом з іншими членами сім`ї (аналогічну норму містить пункт 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396). Умовою для проведення приватизації житла є обов`язкове постійне проживання осіб у житлі, яке підлягає приватизації. Частиною 1 статті 118 ЖК України передбачено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Перелік категорій робітників, яким може бути надано службові жилі приміщення, встановлюється законодавством України (ч.1 ст. 119 ЖК України). Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншого громадського об`єднання (ч.2 ст. 121 ЖК України). На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення (ч.1 ст. 122 ЖК України). Відповідно до п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 (далі - Положення №396), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2. Громадянин, відповідно до п. 18 Положення № 396, подає до органів приватизації такі документи: заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Громадяни, які проживають у гуртожитку, крім документів, визначених у цьому пункті, до заяви також додають: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у власності житла; копію договору найму жилого приміщення та/або копію договору оренди житла; форму первинної облікової документації № 028/о "Консультаційний висновок спеціаліста" з відміткою про відсутність захворювання на туберкульоз. За малолітніх та неповнолітніх членів сім`ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або опікуни. Згоду на участь у приватизації дітей батьки (усиновлювачі) або опікуни засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини. Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі. Форму журналу реєстрації заяв та прийнятих документів наведено у додатку 3. З аналізу положень Закону № 2482 у взаємозв`язку із вимогами Положення № 396 суд робить висновок, що для вияву волі громадянина на приватизацію, зокрема, кімнати у гуртожитку та (або) квартири останній має вчинити, визначені означеними нормативно-правовими актами, юридично значимі дії, а саме: звернутись до органу приватизації у порядку, передбаченому пунктами 17, 18 Положення №396 та надати заяву згідно додатку 2 до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, до якої необхідно долучити документи, перелік яких міститься у п.18 Положення № 396. Таким чином, за результатами розгляду справи встановлено, що позивач набув право користування жилим приміщенням на законних підставах і проживає в ньому тривалий час, (понад 36 років), про що свідчать досліджені письмові докази і це не заперечується відповідачем. Незважаючи на позицію сторони відповідача про те, що вказана квартира є службовою, але відсутні належні та допустимі докази вважати, що квартира [ADDRESS] є службовою, оскільки відсутні рішення органу місцевого самоврядування про віднесення цієї квартири до службових, а також вона, як службова, не перебуває на балансі та у господарському віданні органів національної поліції (органів внутрішніх справ). Також, суд погоджується із доводами сторони позивача про те, що сам по собі ордер, який містить рукописне зазначення «служебная РОВД», не дає підстав вважати, що вона є службовою, з огляду на норми чинного законодавства щодо форми ордеру на жиле приміщення. Крім того, не встановлено жодних обставин, за яких можливо було б встановити особу, яка здійснила такий запис на ордері, дату та підстави його написання. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] 16.07.2025 у спосіб та порядку, що визначені чинним законодавством, звернувся до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, як органу приватизації, із заявою та долученими документами (за переліком) стосовно оформлення передачі йому у приватну власність квартири [ADDRESS] , тобто 27/100 часток у праві спільної часткової власності на блок кімнат №1-3, 13-17, загальною площею 207,1 кв.м, житловою площею 143,5кв.м у цьому гуртожитку, на що отримав відповідь № 72 від 31.07.2025 про відмову у здійсненні приватизації квартири. Відсутні підстави вважати, що позивачем не був наданий необхідний перелік документів для вирішення питання про здійснення приватизації житла. При наймні, відповідач про такі підстави відмови, у листі не вказує. При цьому, незважаючи на те, що відповідачем надана позивачу саме лист (відповідь) на його звернення, а не рішення, яка датована 31.07.2025, - на думку суду, саме її і слід вважати відмовою у здійсненні приватизації житла. Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено обставин, за яких квартира [ADDRESS] за вище вказаною адресою, не може бути приватизована позивачем [PERSON] в силу закону. Також не встановлені обставини, про те, що позивач має у власності інше нерухоме майно, придатне для проживання. У постанові Верховного Суду від 12.03.2020 по справі № 483/731/19, зазначено, що компетенція і порядок утворення органів приватизації передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 "Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Вказаними законодавчими актами визначена відповідна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян, яка здійснюється лише уповноваженими на те органами. Отже, враховуючи те, що передача у власність приватизованого житла відбувається на підставі рішення органу приватизації, оформляється свідоцтвом про право власності на житло, яке реєструється органом приватизації, цей орган приватизації у будь-якому випадку має бути залучений до участі у справі у якості відповідача. Крім того, за змістом наведених вище нормативно-правових актів, якими врегульовано порядок приватизації державного житлового фонду, особа, яка бажає скористатись таким правом, звертається до відповідного органу, а цей орган приймає відповідне рішення, яке у випадку незгоди з ним заявника може бути предметом оскарження в суді. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду хоча й вирішуються судом, однак належним способом захисту у разі порушення такого права є не визнання права власності на квартиру, а визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність квартиру з державного житлового фонду з покладенням обов`язку на останнього оформити приватизацію житлового приміщення. Також, Верховний Суд у постанові від 08.06.2022 у справі № 202/3820/19 (провадження № 61-836св21) зазначив, що є обґрунтованими вимоги про зобов`язання державного департаменту житлового господарства міської ради як органу приватизації державного житлового фонду провести приватизацію квартири. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 200/18858/16-ц (провадження № 14-165цс18) визнано неправомірною відмову департаменту житлового господарства міської ради у приватизації і зобов`язано департамент провести приватизацію квартири. Так, позивачем [PERSON] у цивільній справі, що розглядається судом, був обраний спосіб захисту його прав/інтересів, які порушуються, не визнаються відповідачем, а саме, - визнання протиправною відмову органу приватизації передати у приватну власність квартиру у гуртожитку та покладення на відповідача обов`язку зі здійснення приватизації квартири на користь позивача. Між тим, суд вважає, що у даному випадку, буде вірним задовольнити позовні вимоги, а саме, - визнати протиправною відмову органу приватизації (відповідача по справі), що оформлена листом № 72 від 31.07.2025 здійснити приватизацію [PERSON] квартири [ADDRESS] та зобов`язати відповідача провести приватизацію цієї квартири на ім`я позивача. В іншій частині позовних вимог (покладення на відповідача обов`язку) слід відмовити. Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у передачі у приватну власність житла за відсутності підстав для відмови. Доводи відповідача, які викладені у відзиві на позов, спростовуються дослідженими по справі доказами, яким судом дана відповідна юридична оцінка. Судові витрати слід залишити за позивачем, враховуючи викладену його представником в судовому засіданні, позицію. На підставі викладеного та

Outcome: partial