Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 2648528 від 01 липня 2021 року у розмірі 18363,50 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01 липня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір № 2648528. 29 грудня 2021 року було укладено договір № 29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2648528. 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2648528. Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 2648528 від 01 липня 2021 року становить 18363,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) - 5000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13363,50 грн. Ухвалою від 03 листопада 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У позовній заяві представник позивача Ткаченко М.М. просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 01 липня 2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Маніфою" та [PERSON] укладений договір позики № 2648528 (далі - договір позики), підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором q68384. Відповідно до п.2.1 договору позики, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Згідно з п.2.3.3, 2.3.4 договору позики, сума позики 5000 грн. Строк позики до 31 липня 2021 року (30 днів). Пунктом 2.4 договору позики передбачена базова процентна ставка за позикою, фіксована, 1,990000% від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п.2.6 договору позики, позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства, протягом 3 днів з дати підписання договору. 28 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Маніфою" та [PERSON] уклали додаткову угоду № 1 до договору позики № 2648528 від 01 липня 2021 року, відповідно до якої сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів. Основні параметри позики в межах дії додаткової угоди: залишок заборгованості за сумою позики: 5000 грн; строк, на який продовжено строк користування позикою 27 серпня 2021 року (30 днів); середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий 1.99000 %. 29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маніфою" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" укладений договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» набуло права вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за договором № 2648528 на загальну суму заборгованості 15485 грн, що підтверджується договором факторингу № 29/12-2021 від 29 грудня 2021 року, витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 29/12-2021 від 29 грудня 2021 року, актом приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 29/12-2021 від 29 грудня 2021 року, актом приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 29/12-2021 від 29 грудня 2021 року, платіжним дорученням № 316500005 від 29 грудня 2021 року про оплату лоту згідно договору факторингу № 29/12-2021 від 29 грудня 2021 року. 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" укладений договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого позивач набув право вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за договором № 2648528 на загальну суму заборгованості 18363,50 грн, що підтверджується договором факторингу № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, додатковою угодою № 10 від 04 лютого 2025 року, реєстром боржників до договору № 10-01/2023 від 10 січня 2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року, змінами до реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за договором № 2648528 від 01 липня 2021 року станом на 09 жовтня 2025 року становить 18363,50 грн та складається із заборгованості за тілом позики в сумі 5000 грн, заборгованості за процентами в сумі 13363,50 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За нормами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Всупереч умовам спірного договору позики відповідач порушив строки та порядок погашення заборгованості за договором. Докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитом у справі відсутні. Щодо розміру нарахованих позивачем процентів за договором позики суд зауважує таке. У постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст.625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Згідно із ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. З огляду на вказане, не підлягають врахуванню завуальовані, двозначні умовами, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно значні суми грошових коштів за користування кредитом поза чітко вказаного, заявленого позичальником та попередньо узгодженого строку кредитування. За змістом договору позики № 2648528 від 01 липня 2021 року, сторони договору позики погодили строк позики 30 днів, який було продовжено ще на 30 днів на підставі додаткової угоди № 1 до договору позики № 2648528 від 01 липня 2021 року. Отже, при стягненні заборгованості необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між сторонами договору умовах, якими визначено суму позики 5000 грн і строк кредитування у 60 днів (з урахуванням продовження строку кредитування відповідно до додаткової угоди). Відповідно до п.2.4.1 договору позики, проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до додатку № 1 до договору позики. Додатком № 1 до спірного договору позики визначені платежі за позикою: сума позики - 5000 грн, проценти за користування позикою - 15 грн. Додатковою угодою № 1 до спірного договору позики передбачений графік нарахування процентів за користування позикоюб у період дії додаткової угоди, згідно з яким загальний розмір процентів становить 2985 грн. З урахуванням погоджених сторонами договору позики умов, розмір прпоцентів за користування позикою в межах 60-денного строку позики становить 3000 грн (15 грн + 2985 грн). Оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо повернення позики та сплати процентів за користування коштами, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за сумою позики в розмірі 5000 грн та заборгованості за процентами в сумі 3000 грн, а отже, позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1053,74 грн. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладений між ТОВ "Коллект центр" та адвокатським обєднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 992 від 01 вересня 2025 року, витяг з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 9000 грн. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: partial