Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , який належав їх матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори 11.02.1995, зареєстрованого в реєстрі за № 2с-225. В обґрунтування позову зазначили, що бабусі позивачів [PERSON] , належав на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок, а спадкоємцями стали її дочки: [PERSON] та [PERSON] , оскільки інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини. 11.02.1995 [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок. Частка [PERSON] 2/3 частини будинку, а частка [PERSON] 1/3 частини будинку. В подальшому право власності на будинок було зареєстровано Обухівським БТІ за № 55 кн.1 15.02.1995. 13.05.1997 між [PERSON] та її сестрою [PERSON] було укладено договір конкретного користування житловим будинок [ADDRESS] серія ААІ № 459687, який посвідчений державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Іванців В.П. та зареєстровано в реєстрі за № К799. 28.04.2000 вищезазначений договір був визнаний частково недійсним щодо користування прибудинковими спорудами на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області. На підставі рішення Старобезрадичівської сільської ради від 17.01.2005 [PERSON] отримала у власність земельну ділянку площею 0,2350 га для будівництва та обслуговування 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , кадастровий номер 3223187705:02:024:0029. На підставі рішення Старобезрадичівської сільської ради № 21 від 15.04.2011 [PERSON] отримала у власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , кадастровий номер 3223187705:02:024:0069 та земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 3223187705:02:024:0070. В липні 2006 року [PERSON] вирішила продати належну їй 1/3 частину житлового будинку. Оскільки частки в натурі виділені не були, то відчужити належну їй частину могла лише іншому співвласнику. В свою чергу [PERSON] відмовилася, оскільки не мала змоги викупити іншу частину будинку. В подальшому [PERSON] отримала в Старобезрадичівській сільській раді довідку про те, що належна їй 1/3 частина будинку, знаходиться за адресою [ADDRESS] . При цьому виділ часток в натурі не проводився. На підставі вказаної довідки [PERSON] отримала витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 11556325 від 16.08.2006, де вже весь будинок [ADDRESS] , а не лише належна їй 1/3 частина, зазначений будинок [ADDRESS] . 21.08.2006 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2350 га для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 3223187705:02:024:0029 по [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . Після придбання земельної ділянки кадастровий номер 3223187705:02:024:0029, новий власник [PERSON] побудував на ній окремий житловий будинок загальною площею 222,7 кв. м. В подальшому [PERSON] здійснив поділ належної йому земельної ділянки площею 0,2350 га кадастровий номер 3223187705:02:024:0029, яка розташована по [ADDRESS] на дві земельні ділянки: кадастровий номер 3223187705:02:024:0088 площею 0,1585 га для будівництва та обслуговування новозбудованого житлового будинку за адресою [ADDRESS] ; та кадастровий номер 3223187705:02:024:0087 для будівництва та обслуговування частини житлового будинку по [ADDRESS] без номеру. Житловий будинок площею 222,7 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером 3223187705:02:024:0088, по [ADDRESS] [PERSON] продав [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на 2/3 частини житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , а спадкоємцями стали позивачі: [PERSON] та [PERSON] , оскільки інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] у передбачений законом строк, вони звернулися до нотаріуса із заявами про відкриття спадщини, однак в подальшому у видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частини житлового будинку, по [ADDRESS] , їм було відмовлено, у зв`язку з тим, що існують розбіжності. Так, в документах, які посвідчують право власності на належний [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] вказано номер № [NUMBER] , а в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 2/3 частини належного [PERSON] житлового будинку значиться як номер [NUMBER] . Позивачі намагалася врегулювати спір в позасудовому порядку, зверталися до КОП КОР «Київське обласне БТІ» з відповідною заявою, однак отримали відповідь, зі змісту якої вбачається, що виправити допущену помилку не має технічної та правової можливості, а тому з метою оформлення спадщини після смерті матері, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 11.09.2025 представник позивачів [PERSON] подав позовну заяву в новій редакції, якою додатково заявлено вимоги про зобов`язання уповноважених осіб (державних реєстраторів, нотаріусів) здійснити реєстрацію спадкового майна, а також про зобов`язання уповноважених посадових осіб (державних реєстраторів, нотаріусів)здійснити виправлення технічної помилки, шляхом погашення запису в архівній складовій Державного реєстру прав на нерухоме майно, номер запису 55 в книзі 1а, номер запису 15375417 від 16.08.2006 року. 26.06.2025 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого судового засідання. 01.12.2025 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Козинської селищної ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника селищної ради. Проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про на спадщину за законом від 11.02.1995, спадкоємцями після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , розмір частки 2/3 та [PERSON] , розмір частки 1/3. Спадщина складається з житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданий виконкомом с. Безрадичівської сільської ради народних депутатів 02.04.1991 року та зареєстровано в Фастівському бюро технічної інвентаризації по реєстру № 55, кн.1. Жилий будинок дерев`яний, обкладений цеглою. Розмір жилої площі 43,3 кв.м. До будинку примикають: погріб цегляний В, туалет дерев`яний Б, паркан. … Свідоцтво підлягає реєстрації в Обухівському бюро технічної інвентаризації. В копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.1995 наявний запис, вчинений начальником Обухівського бюро технічної інвентаризації від 15.02.1995 року, відповідно до якого, домогосподарство [ADDRESS] , зареєстровано право особистої власності за [PERSON] , 2/3 частки житлового будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Обухіською нот.конт. 11.02.95 р. 2с-225, і записано в реєстрову книгу 1 під № 55, 15.02.1995 р. 13 травня 1997 [PERSON] та [PERSON] уклали договір конкретного користування, відповідно до умов якого сторони визначили наступний порядок користування житловим будинком, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Іванців В.П. Так, відповідно до п. 1 договору конкретного користування, в користування [PERSON] переходить 2/3 частини будинку, що складається: 1-1. Коридор 6,9 кв.м., 1-2. Кухня 11,2 кв.м., 1-3 Жила 20,0 кв.м., І. Веранда 14,3 кв.м., В. Погреб1/2 частина. [PERSON] частина. Відповідно до п. 2 договору конкретного користування, в користування [PERSON] переходить 1/3 частина будинку, що складається: 2-1. Сіни 5,5 кв.м., 2-2 Жила 10.7 кв.м., 2-3 Кухня 6,5 кв.м., [ADDRESS] договору конкретного користування визначено, що в загальному користуванні сторін знаходиться: Г-туалет, забор, ворота. Рішенням Обухівського районного суду Київської області № 2-152/2000 р. від 28.04.2000 року, визнано договір конкретного користування від 13.058.95р. частково недійсним, виключивши з нього вказівку про користування [PERSON] та [PERSON] ч. погреба та сарая. Встановлено факт, що сарай розташований в [ADDRESS] належав померлій [INFO] [PERSON] . Визнано право власності на 2/3 частини даного сараю за [PERSON] та на 1/3 частину за [PERSON] . Надвірні будівлі розділено. Виділено у власність [PERSON] сарай вартістю 702 грн. 32 коп. та 2/3 ч. паркану з воротами на суму 589 грн. 89 коп., а всього на суму 1292 грн. 21 коп. Виділено у власність [PERSON] погріб вартістю 501 грн. 48 коп., туалет 220 грн. 54 коп., 1/3 ч. паркану 244 грн. 94 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 140 грн. 57 коп. компенсації за нерівність долей. Встановлено межі земельних ділянок між [PERSON] та [PERSON] згідно рішення виконкому сільської ради від 19.11.99р., висновку комісії про встановлення меж від 03.12.99 р. та плану до нього. Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні [PERSON] земельною ділянкою та надвірними будівлями. Рішення набрало законної сили 09.05.2000 р. [INFO] [PERSON] , [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі 2/3 частини житлового будинку, по [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] стали її дочки: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 31/2020 заведеної приватним нотаріусом Ганчук Ю.Я. Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, позивачі звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62654330 від 27.11.2020. З матеріалів спадкової справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я., видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2021 року на: земельну ділянку, площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер 3223187705:2:024:0069, що розташована: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 431467, виданого Управлінням Держкомзему в Обухівському районі Київської області 29.12.2012 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322310001007355; та земельну ділянку, площею 0,1500 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223187705:02:024:0070, що розташована [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі Державного акту на паво власності на земельну ділянку серія ЯМ № 431466, виданого Управлінням Держкомзему в Обухівському районі Київської області 29.12.2012 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322310001007354. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки будинку [ADDRESS] позивачам було відмовлено, у зв`язку з тим, що існують розбіжності в документах. Так, з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 202/02-31 від 15.12.2021 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] було пред`явлено правовстановлюючі документи на 2/3 частки будинку [ADDRESS] : свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Обухівською державною нотаріальною конторою Київської області 11.02.1995 р. за реєстровим № 2с-225, зареєстрований Обухівським бюро технічної інвентаризації Київської області 15.02.1995 р. в реєстрову книгу 1а під № 55; договір конкретного користування, посвідченого Обухівською державною нотаріальною конторою 13.05.1997 за реєстровим № 1с-799, зареєстрований Обухівським бюро технічної інвентаризації Київської області 14.05.1997 р. в реєстрову книгу 1а під № 55 та рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.04.2000 р., справа № 2-152/2000 р., а також архівну довідку видану КП КОР «Київське обласне БТІ» 14.05.2021 р. № 237, в якій власником 2/3 часток будинку за [ADDRESS] значиться спадкодавець [PERSON] . Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. 15.12.2021 р. за № 290388366, житловий будинок 2/3 частини якого належать [PERSON] , значиться за № 26-а; Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. 15.12.2021 р. за № 290391311 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , наявний запис: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2469832432120, право власності № 44267118 від 01.10.221 р. за [PERSON] : в реєстрі прав власності на нерухоме майно до 2013 року наявний запис: реєстраційний номер майна 15375417 зареєстроване за [PERSON] (2/3 частки) та [PERSON] (1/3 частка); Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. 15.12.2021 р. за № 290389868 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] відомості відсутні. А тому, враховуючи вище викладене, приватний нотаріус відмовив позивачам у вчиненні нотаріальної дії. Так, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване 16.08.2006 Обухівське бюро технічної інвентаризації в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за [PERSON] 1/3 частки та [PERSON] 2/3 частки, на підставі свідоцтво про право на спадщину 2с-225 від 11.02.1995 Обухівська держнотконтора; 1 с 799 від 13.05.1997 приватний нотаріус Обухівського нотокругу Іванців В.П.; рішення суду б/н від 28.04.2000 Обухівський райсуд Київської обл., що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 11226325 від 16.08.2006, реєстраційний номер 15375417, номер запису 55 в книзі 1а. Відповідно до архівної довідки виданої КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» № 237 від 14.05.2021, станом на 29.12.2012 за адресою: [ADDRESS] , на праві власності зареєстровано 2/3 частини житлового будинку за : [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 11.02.1995 року за № 2с-225 Обухівською державною нотаріальною конторою , договору конкретного користування посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Іванців В.П. 13.05.1997 року за № 1с-799, рішення Обухівського районного суду від 28.04.2000 р. Записано в реєстрову книгу № 1а; реєстровий номер 55. З відповіді Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 1747 від 04.11.2021 наданої на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. вбачається, що Обухівським бюро технічної інвентаризації при видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно зазначена адреса: [ADDRESS] не відповідає адресі [ADDRESS] , яка зазначена в документах, що слугували підставою видачі Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Листом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 84/09-16/05-2025 від 14.02.2025 наданого на заяву [PERSON] повідомлено, що назва [ADDRESS] змінена на [PERSON] рішенням 5 сесії Старобезрадичівської сільської ради від 19.02.2016 № 55-5/2015/VII. Інформація про наявність рішення про зміну адреси відсутня. Відповідно до довідки виданої КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» № 311 від 20.10.2021, наданої на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я., станом на 29.12.2012 за адресою: [ADDRESS] , на праві власності зареєстровано 2/3 частини житлового будинку за : [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 11.02.1995 року за № 2с-225 Обухівською державною нотаріальною конторою , договору конкретного користування посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Іванців В.П. 13.05.1997 року за № 1с-799, рішення Обухівського районного суду від 28.04.2000 р. Записано в реєстрову книгу № 1а; реєстровий номер 55. Реєстраційний номер 15375417. Також повідомлено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на праві власності 1/3 частина житлового будинку за [PERSON] згідно договору купвлі-продажу 1/3 частини будинку посвідченого приватним нотаріусом Обухівського району Іванців В.П. від 21.08.2006 р. реєстровий № 6657. Реєстраційний № 15375417, який потім в реєстрі на 1/3 частину будинку залишився помилково. Адресу змінено з [ADDRESS] на [ADDRESS] згідно довідки виданої Старобезрадичівською сільською радою від 12.07.2006 р. № 360. Так, відповідно до довідки № 360 від 12.07.2006 виданої сільським головою Старобезрадичівської сільської ради гр. [PERSON] , про те, що її спадкове майно знаходиться за адресою [ADDRESS] . Проте, відповідно до копії свідоцтва про на спадщину за законом від 11.02.1995, [PERSON] , належить 1/3 частина житлового будинку, в [ADDRESS] , а не цілий будинок. Тобто, при проведенні реєстрації права власності, реєстратором КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» було допущено помилку та невірно зазначено відомості про зміну адреси цілого житлового будинку [ADDRESS] . У зв`язку з допущеною помилкою позивач [PERSON] звернулась до КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» із заявою про виправлення помилки. Відповідно до листа КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» № 166 від 05.03.2025, станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної власності за гр.. [PERSON] , згідно з свідоцтвом про право власності [NUMBER] , виданого Старобезрадичівською сільською радою від 27.12.2007 на підставі рішення виконавчого комітету Старобезрадичівської сільської ради № 16 від 20.12.2007 та зареєстровано КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (далі РПВН) за реєстраційним номером 21623850, реєстровий номер запису; 314 в книзі 1а. … В РПВН наявний ще один запис про реєстрацію права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна на ім`я [PERSON] , зокрема 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер ОНМ в РПВН: 15375417, що суперечить вимогам законодавства України, оскільки під час проведення державної реєстрації права власності відкривається один розділ на ОНМ з присвоєнням реєстраційного номера, який є індивідуальним номером, для кожного окремо визначеного об`єкта нерухомого майна. Тому на один і той самий ОНМ не може бути в реєстрі декілька реєстраційних номерів та відкритих розділів Отже, з огляду на вищевикладену інформацію, можна зробити висновок, що реєстратором КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» було допущено технічну помилку, а саме: не було погашено попередній запис про реєстрацію права власності, а відразу проведено реєстрацію права власності на ОНМ за тією самою адресою з відкриттям нового розділу на нерухоме майно та присвоєнням іншого реєстраційного номера. Проте, з 01.01.2013 КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» не має технічної та правової можливості виправити помилково внесений той чи інший запис про реєстрацію права власності. Наголошують, що в РПВН відсутній будь який запис про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] , так як [PERSON] було долучено до інвентаризаційної/реєстраційної справи довідку про присвоєння адреси( [ADDRESS] ) ОНМ житловому будинку, виданою [PERSON] , сільським головлою Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району № 360 від 12.07.2006. Інформація про поділ/виділ частини житлового будинку з присвоєнням нової адреси на виділену частку в майні, що знаходиться у спільній частковій власності відсутня в матеріалах інвентаризаційної/реєстраційної справи. Відповідно до вимог пункту 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» ( в редакції від 08.08.2012) встановлено, що державна реєстрація в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, надання інформації із зазначених реєстрів здійснюються до 1 січня 2013 року. Заяви чи повідомлення, подані у зв`язку з державною реєстрацією в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, а також заяви чи запити, подані у зв`язку з отриманням інформації із зазначених реєстрів, розглядаються до 30 грудня 2012 року. Державний реєстратор, нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, починаючи з 1 січня 2013 року мають доступ до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек і використовують під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційні дані зазначених реєстрів. Отже, з 01.01.2013 суб`єкти владних повноважень, до компетенції яких належить державна реєстрація прав на нерухоме майно, не повноважні вносити будь-які зміни або доповнення до Реєстру прав власності на нерухоме майно, проте використовують ці дані під час проведення державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Не повноважні вносити зміни та доповнення до Реєстру прав і посадові особи бюро технічної інвентаризації. Ураховуючи, що у суб`єктів державної реєстрації відсутня можливість внести необхідні зміни (виправлення) до Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно позивачі позбавлені можливості реалізувати, в позасудовому порядку, передбачені законодавством права спадкоємців, тому вони вимушені звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, а відповідно до ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, але для цього необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, позивачі, як спадкоємці, подали до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу заяви про прийняття спадщини за законом, що підтверджується матеріалами справи, зокрема інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Статтею 2 Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, як убачається з вказаної норми, лише державна реєстрація права власності на нерухоме майно є офіційним визнанням права власності. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а згідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Виходячи з вищевказаного після смерті матері позивачів, відкрилася спадщина за законом на житловий будинок, право власності на який позивачі не можуть оформити у зв`язку з допущеними помилками, що свідчить про правомірність звернення позивачів до суду. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.41 Конституції України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів справи таких спадкоємців не встановлено, з матеріалів справи вбачається наявність допущених помилок під час реєстрації права власності на 2/3 частини житлового будинку, які позивачі мають намір успадкувати після смерті своєї матері, що перешкоджає їм реалізувати свої передбачені законодавством права, як спадкоємців, тому справа щодо невизнаних прав позивачів, як спадкоємців підлягає судовому розгляду на підставі ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України. Право померлої на 2/3 частини житлового будинку виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, а наявні обставини по справі не позбавляють таких прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на 2/3 частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій матері позивачів [PERSON] . При цьому позивачі довели належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлої матері. Суд вважає доведеними посилання позивачів щодо наявності у них права на спадщину матері, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивачів, як спадкоємців визнання за ними права власності на 2/3 частини житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивачів, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивачів шляхом визнання права. Разом з тим, вимоги позивачів про зобов`язання уповноважених посадових осіб (державних реєстраторів, нотаріусів) здійснити реєстрацію спадкового майна, а також здійснити виправлення технічної помилки шляхом погашення запису в архівній складовій Державного реєстру прав на нерухоме майно, задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними та необґрунтованими. За таких обставин, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial