Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк (тривалістю в три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили), достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , який позивачем пропущено з поважних причин. Відповідно до поданої позовної заяви [INFO] помер чоловік тітки позивача [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме : житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . Під час огляду речей померлого, серед документів [PERSON] виявив у шафі заповіт, про існування якого йому відомо не було. Згідно вказаного заповіту [PERSON] на випадок смерті заповів належний йому будинок, що розташований по [ADDRESS] , позивачеві. [PERSON] виявив бажання прийняти та оформити спадщину за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON] , однак, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в зв`язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже, враховуючи ті обставини, що [PERSON] був пропущений визначений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини, він не може оформити спадщину, через що звернувся із даним позовом до суду. В обґрунтування заявлених вимог, а саме на підтвердження поважності причин пропуску строку, визначеного законодавством для прийняття спадщини, позивачем зазначено, що причинами пропуску строку прийняття спадщини є те, що він не був обізнаний про наявність заповіту, посвідченого на його користь. Вказані обставини, на думку позивача, є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання представником позивача подано письмову заяву, якою заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності сторони, позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Представником відповідача Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області, у судове засідання також подано письмову заяву про розгляд даної справи у відсутності сторони, яка просить здійснювати судове провадження на підставі наявних документів. Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності, яке судом задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини, з приводу яких виник спір є правовідносинами щодо здійснення прав на спадкування. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із дослідженої судом копії заповіту, посвідченого секретарем Коростської сільської ради Сарненського району Рівненської області, встановлено, що 06 липня 2018 року [PERSON] на випадок смерті зробив заповідальне розпорядження щодо належного йому житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , на користь [PERSON] . Копії довідки №4 від 19 лютого 2018 року, виданої Коростською сільською радою, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 березня 2018 року та технічної документації щодо будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] , встановлено, що вказане будинковолодіння, яке складається із житлового будинку площею 53,9 м2 та господарської будівлі, дійсно належало на праві власності [PERSON] . Заповідач, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с.Мале Вербче Сарненського району Рівненської області, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 січня 2022 року. Таким чином, позивач, згідно із вимогами ст.1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця. Однак, відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач зазначає, що у строк, визначений законодавством, він не подав до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом. Вказані обставини додатково доводяться Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі, сформованого станом на 20 жовтня 2025 року стосовно [PERSON] із датою смерті [INFO] , відповідно до якого спадкову справу було зареєстровано 20 жовтня 2025 року, а також постановою приватного нотаріуса Сарненського РНО від 20 жовтня 2025 року, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 06 липня 2018 року за реєстровим номером 162 Коростською сільською радою Сарненського району Рівненської області, після смерті [PERSON] в зв`язку із пропуском строку прийняття спадщини. Копія довідки №13/02-3572 від 29 листопада 2022 року, виданої Коростським старостинським округом №2, доводить, що [PERSON] , [INFO] на момент смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , одиноко. Таким чином, судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті заповідача. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1486цс15. Крім цього, колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Із змісту позовної заяви судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті заповідача, саме через необізнаність про наявність заповіту. Однак, вказані обставини, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не доведено обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Так, [PERSON] вказує, що виявив заповіт серед речей померлого, однак, не вказано коли саме він виявив цей документ, не надано доказів, які б підтверджували ці обставини. Отже, судом враховано, що з моменту відкриття спадщини минуло майже 4 роки, а позивачем не обґрунтовано поважність пропуску строку прийняття спадщини протягом такого тривалого часу. З огляду на наведене вище, тривалість часу, протягом якого позивач не звертався за вирішенням питання оформлення спадщини, відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог в частині необізнаності про наявність заповіту, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed