Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов вищевказаний позов ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до [PERSON] , у якому позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 502674-КС-001 від 15.06.2024 у розмірі 24 462,11 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ТОВ «БІЗПОЗИКА») та відповідачем укладено Договір про надання кредиту № 502674-КС-001 (Далі - Договір кредиту) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивач стверджує, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, а саме надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідача, номер якої останній вказав при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. У позові вказано, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього станом на 04.09.2025 утворилася заборгованість за спірним договором у суммі 24 462,11 грн, з якої: - cума прострочених платежів по тілу кредиту 9 382,99 грн; - cума прострочених платежів по процентах 15 079,12 грн. Ухвалою судді від 29.09.2025 відкрито провадження в справі. Постановлено розгляд цієї цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також за клопотання позивача витребувано від АТ КБ "ПриватБанк" докази перерахування відповідачу коштів за Договором кредиту. Позивач у судове засідання свого представника не направив, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася. Була повідомлена про розгляд справи в порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Додатково була повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Протягом визначеного судом строку відповідач відзив на позовну заяву до суду не подала. Ураховуючи відсутність заперечень позивача, повторну неявку в судове засідання відповідача, відсутність відзиву на позов, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд установив такі обставини. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 - інші види кредитування. З матеріалів справи вбачається, що позивач 15.06.2024 направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) на вказаних у оферті умовах: розмір кредиту 10 000,00 грн, строк кредитування - 24 тижні, термін дії договору до 30.11.2024, стандартна процентна ставка за кредитом фіксована 1,5% в день, знижена процентна ставка 1,15288411% в день комісія за надання кредиту 1500,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту 29 653,89 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 19 722,67 проценти. Вбачається. що цей документ підписано сторонами, відповідачем - електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позивач надав суду паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування, аналогічні викладеним у оферті, та графік платежів згідно умов обраних клієнтом. Матеріалами справи підтверджують, що позивач перед укладенням кредитного договору провів відеоверифікацію відповідача. Відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) і 15.06.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем було укладено електронний Договір № 502674-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит в електронній формі), підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 2 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил надання споживчих кредитів. Строк кредиту 24 тижні, стандартна процентна ставка за кредитом фіксована 1,5% в день, знижена процентна ставка 1,15288411% в день; комісія за надання кредиту 1 500,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту 29 653,89 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 19 722,67 проценти. Кредитним договором визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Кредитним договором встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. На підтвердження отримання кредитних коштів відповідачем за Договором кредиту позивачем надано суду інформаційну довідку ТОВ "ПрофітГід" про проведення успішної транзакції - перерахування на платіжну картку отримувача [NUMBER] згідно кредитного договору № 502674-КС-001 від 15.06.2024 у розмірі 10 000,00 грн. Крім того обставини отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн підтверджуються і наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів інформацією АТ КБ "ПриватБанк", згідно з якою на ім`я відповідача банком емітовано карту [NUMBER] та відкрито під неї відповідний банківський рахунок. Також банком надано виписку за цим картковим рахунком, з якої вбачається, що 15.06.2024 на цей картковий рахунок були зараховані кошти у розмірі 10 000,00 грн. До позовної заяви позивач додав розрахунок заборгованості за Договором кредиту, з якого вбачається, що відповідачу видано кредит у розмірі 10 000,00 грн, нараховано відсотків 15 079,12 грн. Убачається, що відповідач сплатила заборгованість за кредитом частково на загальну суму 8 521,04 грн. Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Матеріалами справи доведено, що між сторонами 15.03.2024 укладено спірний Договір № 476127-КС-003 про надання кредиту. Суд встановив, що відповідач ознайомилася і погодилася з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, які чітко виписані у договорі. Щодо процентів за користування кредитними коштами. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,5% проценти в день, пільгова відсоткова ставка 1,15288411% в день. З наданого позивачем Розрахунку заборгованості за кредитом убачається, що за узгодженою процентною ставкою протягом строку дії кредитного договору позивач нараховував відповідачу проценти. Сума процентів склала 15 079,12 грн. Однак, відповідач не дотрималася узгодженого сторонами графіку платежів і не погашала кредитну заборгованість згідно графіка. Суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023, до ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною 5, згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, та яким внесено зміни до ч.5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором споживчого кредитування не міг перевищувати 1 %. При цьому, надавачі фінансових послуг, яким є позивач, зобов`язувалися привести свою діяльність у відповідність до вищевказаних змін. У той же час, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Відповідно до умов кредитного договору від 15.06.2024, строк кредитування з 15.06.2024 до 30.11.2024, тобто договір укладено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (25.12.2023). Відповідно до вказаного закону розмір денної процентної ставки з 24.12.2023 до 21.04.2024 повинен був становити не більше 2,5%, а з 22.04.2024 до 19.08.2024 - не більше 1,5%, з 20.08.2024 - не більше 1,00%. З матеріалів справи вбачається, що позивач у період строку кредитування до 20.08.2024 нараховував відповідачу проценти за користування кредитом у розмірі, що узгоджується з приписами Закону № 3498-ІХ. Однак, у період з 20.08.2024 до 30.11.2024 (103 дні) позивач нараховував відповідачу відсотки за користування кредитом у розмірі, вищому чим 1,00% у день, тобто нарахував відповідачу зайві відсотки. Тому суд перераховує розмір відсотків, які слід стягнути з відповідача за користування кредитом. Так, станом на 19.08.2024 згідно з розрахунком заборгованості позивач нарахував відповідачу 973,62 грн відсотків за користування кредитом. За період з 20.08.2024 до 30.11.2025 відповідачу необхідно нарахувати за 103 дні користування кредитом відсотки у розмірі 9 664,49 грн (93,83 грн х 103 дні). Тоді загальний розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за весь період кредитування становить 10 638,11 грн ( 973,62 грн + 9 664,49 грн). Отже, позивач за період з 15.06.2024 до 30.11.2024 нарахував відповідачу зайві відсотки за користуванням кредитом у розмірі 4 441,01 грн. Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що за кредитним договором про надання кредиту (споживчий кредит) від 15.06.2024, укладеним між позивачем та відповідачем, відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн, що позивач довів належними та допустимими доказами. Відповідач заборгованість повернула частково. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентамив повному обсязі вчасно не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість. Ця заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 502674-КС-001 від 15.06.2024 станом на 04.09.2025 у розмірі 20 021,10 грн, що складається із: - cуми прострочених платежів за тілом кредиту у розмірі 9 382,99 грн; - cуми прострочених платежів за процентами у розмірі 10 638,11 грн. Позов позивачем пред`явлено на суму 24 462,11 грн, судом задоволено цей позов на суму 20 021,10 грн, тобто на 81,84%. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, на користь позивача за рахунок відповідача підлягає стягненнюсудовий збір у розмірі 1 982,49 грн (81,84% від сплаченого).

Outcome: partial