Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовної заяви [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Заявниця [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою померлої. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. За її заявою приватним нотаріусом Дніпровського МНО Бурею Я.В. відкрито спадкову справу № 7/2024. Син померлої (брат заявниці) [PERSON] , [INFO] , подав 25.11.2024 заяву про відмову від своєї частки у спадщині, на користь заявниці. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/6 частину квартири [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 1221087500:01:047:0530, площею 3,050 га, місце розташування якої: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, Першотравенська сільська рада. 25.06.2025 нотаріусом видане заявниці свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири, але постановою від 18.11.2025 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що прізвище « [PERSON] », зазначене в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №003897, виданому Верхньодніпровською райдержадміністрацією 25.12.2003 на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації №403-р від 05.12.2003, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010311900896, який є документом, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, не відповідає прізвищу спадкодавця - « [PERSON] », зазначеному у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому 22.10.2024. Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 71450302 від 26.10.2016, земельна ділянка з кадастровим номером 1221087500:01:047:0530, площею 3,05 га, що розташована у Дніпропетровській області, Верхньодніпровський район, Першотравенська сільська рада. Ця земельна ділянка належить наступній особі: 1417119247, паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 21.05.2002, видавник: Ленінський РВ УМВС України у Дніпропетровській області, країна громадянства: Україна. У заявниці зберіглася копія паспорту її матері серія та номер: [NUMBER] , виданий 21.05.2002, видавник: Ленінський РВ УМВС України у Дніпропетровській області, країна громадянства: Україна, згідно з якою, він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Первомайськ Верхньодніпровського району, де на сторінці № 2, яка заповнена російською мовою, її прізвище вказане як « [PERSON] » (російською мовою), чоловіком вказаний [PERSON] , шлюб з яким укладено 26.04.1968, а місцем реєстрації вказано: [ADDRESS] . 26.10.2006 матері заявниці видано новий паспорт серія та номер: [NUMBER] , виданий 16.10.2006, видавник: Ленінський РВ ДМ УМВС України у Дніпропетровській області, країна громадянства: Україна, згідно з яким він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Первомайськ Верхньодніпровського району, де на сторінці № 2, яка заповнена російською мовою, її прізвище вказане як « [PERSON] », чоловіком вказаний [PERSON] , шлюб з яким укладено 26.04.1968, а місцем реєстрації вказано: [ADDRESS] . У картці фізичної особи-платника податків реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] присвоєний саме [PERSON] . З вказаних вище документів випливає, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а помилка в прізвищі в державному акті сталася унаслідок невірного перекладу прізвища спадкодавці з російської на українську мову. Той факт, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №003 897, на ім`я [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , виданий Верхньодніпровською райдержадміністрацією 25 грудня 2003 року на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 403-р від 05.12.2003, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, належить саме [PERSON] не оспорюється, На підставі викладеного, просила встановити факт належності померлій [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме: державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №003 897, виданого Верхньодніпровською райдержадміністрацією 25 грудня 2003 року на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 403-р від 05.12.2003, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, який видано на ім`я [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Заяви учасників процесу по суті справи. Заінтересовані особи правом на надання заяв по суті не скористалися. Рух справи. Ухвалою від 11.12.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи (а.с. 36). Представник заявниці - [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. Заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав, вказаних у заяві, клопотання про витребування доказів відкликала (а.с. 39). Заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Буря Я.В. в судове засідання не з`явилася, заяв клопотань не надала (а.с. 38). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, на 1/6 частину квартири [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 1221087500:01:047:0530, площею 3,050 га, місце розташування якої: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, Першотравенська сільська рада. Так, 25.06.2025. За заявою [PERSON] приватним нотаріусом Дніпровського МНО Бурею Я.В. відкрито спадкову справу № 7/2024, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 81307915 від 26.05.2025 (а.с. 12-13). Нотаріусом заявниці видане заявниці свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 116). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Бурі Я.В. від 18.11.2025 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що прізвище « [PERSON] », зазначене в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №003897, виданому Верхньодніпровською райдержадміністрацією 25.12.2003 на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації №403-р від 05.12.2003, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010311900896, який є документом, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, не відповідає прізвищу спадкодавця - « [PERSON] », зазначеному у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому 22.10.2024. Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с. 18-20). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 71450302 від 26.10.2016, земельна ділянка з кадастровим номером 1221087500:01:047:0530, площею 3,05 га, що розташована у Дніпропетровській області, Верхньодніпровський район, Першотравенська сільська рада (а.с. 24-25). Земельна ділянка належить [PERSON] , [INFO] , у інформації вказано: 1417119247, паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 21.05.2002, видавник: Ленінський РВ УМВС України у Дніпропетровській області, країна громадянства: Україна. Заявниця надала копію паспорта матері серії, номер [NUMBER] , виданий 21.05.2002, видавник: Ленінський РВ УМВС України у Дніпропетровській області, країна громадянства: Україна, згідно з якою, він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Первомайськ Верхньодніпровського району, де на сторінці № 2, що заповнена російською мовою, прізвище вказане як « [PERSON] » (російською мовою), чоловіком вказаний [PERSON] , шлюб з яким укладено 26.04.1968, місце реєстрації: [ADDRESS] . 26.10.2006 на ім`я [PERSON] , [INFO] , видано паспорт серія та номер: [NUMBER] , виданий 16.10.2006, видавник: Ленінський РВ ДМ УМВС України у Дніпропетровській області, країна громадянства: Україна, згідно з яким місцем її народження є с. Первомайськ Верхньодніпровського району, де на сторінці № 2, яка заповнена російською мовою, її прізвище вказане як « [PERSON] », чоловіком вказаний [PERSON] , шлюб з яким укладено 26.04.1968, а місцем реєстрації вказано: [ADDRESS] (а.с. 6-9). У картці фізичної особи-платника податків реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] присвоєний [PERSON] (а.с. 10). 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. За приписами ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно про встановлення факту зазначається: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20). Відповідно до п. 117 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року по справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до п. 12 вказаної постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13-на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення і встановити його іншим шляхом неможливо. Суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви, оскільки такий факт підтверджений належними і допустимими доказами. Розподіл судових витрат. Щодо судового збору. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved