Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити йому додатковий термін достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що 03 березня 2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Веселодолинської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №140, яким земельну ділянку площею 1.40 га, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №361064 заповідала [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09 березня 2017 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , позивач отримав роз`яснення, що у зв`язку з пропуском ним строку для прийняття спадщини йому необхідно звернутись до суду для встановлення додаткового строку, що підтверджується листом №440/01-16 від 24 жовтня 2025 року. Строк для прийняття спадщини був пропущений, у зв`язку з тим, що оригінал заповіту було загублено. Враховуючи вище викладене, позивач просить в судовому порядку поновити пропущений ним строк, встановивши їй додатковий строк достатній для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, на вимогах наполягає. Представник відповідача Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). З матеріалів справи встановлено, що 03 березня 2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Веселодолинської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №140, яким земельну ділянку площею 1.40 га, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №361064 заповідала [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09 березня 2017 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , позивач отримав роз`яснення, що у зв`язку з пропуском ним строку для прийняття спадщини йому необхідно звернутись до суду для встановлення додаткового строку, що підтверджується листом №440/01-16 від 24 жовтня 2025 року. Строк для прийняття спадщини був пропущений, у зв`язку з тим, що оригінал заповіту було загублено. Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, суд з метою захисту прав позивача та, враховуючи відсутність об`єктивних даних, які свідчили б порушення прав третіх осіб, приходить до висновку, що наведені у позовній заяві причини є такими, що позбавляли позивача можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, та вважає, що ці обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, тому вважає за необхідне визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного

Outcome: approved