Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

26.04.2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом до Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області, третя особа: Борівська ДНК Харківської області, в якому просить визнати недійсним заповіт [PERSON] посвідчений секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 27.04. 2018 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання (т.1 а.с. 41-42). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 27.04.2018 року за заявою представника позивача вжито заходів забезпечення позову, а саме: заборонено Борівській ДНК Харківської області видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] , [INFO] , до вирішення справи по суті ( т.1 а.с. 43-44). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 20.07.2018 р. у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи виконано підпис від імені [PERSON] та виконано записи « [PERSON] » і «заповіт прочітаний мною уголос» у заповіті складеному 11 листопада 2016 року від імені [PERSON] , посвідченому секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області та зареєстрованому в реєстрі за № 97, саме [PERSON] ? Якщо цей підпис та записи виконані [PERSON] , то чи виконані вони під впливом природних збивальних факторів (вікові зміни, хворобливий стан, незвична поза)? Проведення експертизи доручено експертам ХНДІСЕ ім. заслуженого професора Бокаріуса м. Харкова, Золочівська, 8-а.(т.1 а.с. 168-169). У подальному, ухвалами суду від 20.07.2018 року, 26.07.2018 року, 30.07.2018 року , 10.10.208 року було витребувано оригінали документів, на вимогу експерта для необхідності проведення експертизи (т.1 а.с. 171-172, т.1 а.с. 176, т.1 а.с. 183, т.1 а.с. 203). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 18.10.2018 року зобов`язано Піско-Радьківську сільську раду Борівського району Харківської області надати до експертної установи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса , м. Харків, вул. Золочівська, 8-а, оригінал заповіту від 11 листопада 2016 року від імені [PERSON] (т.1 а.с. 207). 26.12.2018 року до Борівського районного суду з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора Бокаріуса надійшло повідомлення №18961 від 10.12.2018 про неможливість надання висновку по вищевказаній експертизі (т.1 а.с. 216). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 27.12.2018 року поновлено провадження у даній справі (т.1 а.с. 218). У подальшому було заявлено позивачем клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи та надання доручення провести експертизу Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 16.01.2019 року призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи виконано підпис від імені [PERSON] та виконано записи « [PERSON] » і «заповіт прочітаний мною уголос» у заповіті складеному 11 листопада 2016 року від імені [PERSON] , посвідченому секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області та зареєстрованому в реєстрі за № 97, саме [PERSON] ? Якщо цей підпис та записи виконані [PERSON] , то чи виконані вони під впливом природних збивальних факторів (вікові зміни, хворобливий стан, незвична поза)? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Смоленська, б. 6 м. Київ, 03057). Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи (т.1 а.с. 234-235). 05.08.2019 року до Борівського районного суду Харківської області від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку, та повернута цивільна справа № 614/349/18 та додані до неї документи для проведення експертизи (т.2 а.с. 1-4). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 06.08.2019 року поновлено провадження у даній справі (т.2 а.с. 5-6). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 23.08.2019 року призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи виконано підпис від імені [PERSON] та виконано записи « [PERSON] » і «заповіт прочітаний мною уголос» у заповіті складеному 11 листопада 2016 року від імені [PERSON] , посвідченому секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області та зареєстрованому в реєстрі за № 97, саме [PERSON] ? Якщо цей підпис та записи виконані [PERSON] , то чи виконані вони під впливом природних збивальних факторів (вікові зміни, хворобливий стан, незвична поза)? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Смоленська, б. 6 м. Київ, 03057). Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи (т.2 а.с. 28-30). 24.02.2020 року до Борівського районного суду Харківської області від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів від 14.02.2020 року №26073/26074/19-32 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 614/349/18 (т.2 а.с. 62-77). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 24.02. 2020 року поновлено провадження у даній справі(т.2 а.с. 78-79). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 13.03.2020 року призначено комісійну судово-почеркознавчу експертизу(т.2 а.с. 107-111). На вказану ухвалу було подано апеляційну скаргу . Постановою Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 20.08.2020 року апеляційну скаргу адвоката Строгого Валерія Федоровича, який діє в інтересах [PERSON] задоволено. Ухвалу Борівського районного судуХарківськоїобластівід 13 березня 2020 року скасовано. В задоволенні клопотання про призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи - відмовлено (т.2 а.с. 243-246). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 07.09.2020 року поновлено провадження у даній справі(т.3 а.с. 2-3). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 16.09.2020 року призначено додаткову судово-почеркознавчу експертизу, провадження по справі зупинено (т.3 а.с. 24-31). Постановою Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 15.04.2021 року апеляційну скаргу адвоката Строгого Валерія Федоровича, який діє в інтересах [PERSON] задоволено частково. Ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 16 вересня 2020 року змінено.Викласти перший абзац резолютивної частини ухвали у такій редакції: «Клопотання представника відповідача Молчанова М.М. про призначення додаткової судово-почеркознавчої експертизи задовольнити частково.»Виключити з резолютивної частини ухвали абзац четвертий такого змісту: «Чи виконано підпис від імені [PERSON] у обох примірниках заповіту, складеного 11 листопада 2016 року, посвідченого секретарем Піско - Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 97, [PERSON] ?». Викласти шостий, сьомий абзаци резолютивної частини ухвали у такій редакції: «Якщо записи виконані [PERSON] , то чи могли вони бути виконані під впливом природних збивальних факторів (вікові зміни, хворобливий стан, незвична поза)?- Чи могла хвороба [PERSON] вплинути на письмово рухові навички під час внесення запису в обидва примірники заповіту, складеного 11 листопада 2016 року, посвідченого секретарем Піско- Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 97, [PERSON] (згідно з довідкою Ізюмської центральної міської лікарні № 791 від 26 березня 2018 року, виданої на ім`я представника позивача [PERSON] , [PERSON] перебував на лікуванні в Ізюмській центральній міській лікарні з 11 січня 2016 року по 20 січня 2016 року з приводу глаукоми, виписаний по поліпшенню з гостротою зору правого ока 0,7, лівого ока 0,02). Довідка знаходиться в матеріалах справи». В іншій частині ухвалу суду залишено без змін ( виділені матеріали до 3 тому справи а.с. 248-252). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 19.11.2021 року поновлено провадження у даній справі ( т.3 а.с. 127). 02.12.2021 надійшло клопотання голови комісі їз припинення Піско-Радьківської сільської ради Борівського селищного голови про залучення до участі усправі правонаступника відповідача, у якому просив залучити до участі у справі в якості відповідача, правонаступника Піско Радьківської сільської ради - Борівську селищну раду Ізюмського району Харківської області. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 02.12.2021 року у задоволенні клопотання голови комісії з припинення Піско-Радьківської сільської ради Борівського селищного голови про залучення до участі у справі правонаступника відповідача відмовлено (т.3 а.с. 189). Відповідно до інформації, встановленої у підготовчому судовому засіданні [PERSON] померла у м. Рубіжне Луганської області. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 10.02.2022 року залучити до участі у справі правонаступника 3-ої особи [PERSON] - в особі [PERSON] .Закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу до судового розгляду .Залучено до матеріалів справи висновок Національного юридичного університету ім.Я.Мудрого щодо особливостей процесуального правонаступництва органів місцевого самоврядування у цивільному судочинстві (т.4 а.с. 36-37). Розпорядженням Голови Верховного Суду Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської Полтавської області. Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області справу № 614/349/18 передано головуючому судді Мальцеву С.О.( т.4 а.с. 54). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 13.03.2023 року прийнято до свого провадження дану справу ( т.4 а.с. 55-56). Від представника позивача 28.03.2024 року надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у даній справі. Клопотання обґрунтоване тим, що позивач [PERSON] помер [INFO] , у зв`язку з тим , що спірні правовідносини допускають правонаступництво, а з часу смерті позивача не пройшло 6 місяців , вважає, що провадження у даній справі слід зупинити до вступу в справу спадкоємців померлого . Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 03.04.2023 року зупинено провадження у справі № 614/349/18 за позовом [PERSON] до Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області про визнання недійсним заповіту, требя особа: Борівська державна нотаріальна контора Харківської області, до вступу правонаступників, чи законних представників після смерті позивача [PERSON] (т.4 а.с. 119). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 24.02.2025 року залучено до участі у справі правонаступників позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Поновлено провадження у цивільній справі (т.4 а.с. 125-126). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 17.04.2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті (т.4 а.с. 149-150). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 29.09.2025 року замінено неналежного відповідача Піско-Радьківську сільську раду Борівського району Харківської області на її правонаступника - Борівську селищну раду Ізюмського району Харківської області (т.4 а.с. 207-208). Представник позивача [PERSON] звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом до Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області, третя особа: Борівська ДНК Харківської області, в якому просить визнати недійсним заповіт [PERSON] посвідчений секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області. У обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] , [INFO] . Після його смерті, [INFO] він як спадкоємець другої черги, подав заяву про прийняття спадщини, яка була отримана та заресстрована завідувачем Борівської державної потаріальної контори Харківської області Бондаренко О.В., у якої була заведена спадкова справа. Згодом йому стало відомо, що в кінці 2016 року, мій його брат склав заповіт у Піско-Радьківській сільській раді, в якому все своє рухоме та нерухоме майно заповів особі, дані якої були невідомі. Таким чином позивач зазначає що заповіт порушує його права як єдиного спадкоємця другої черги (спадкоємців першої черги у померлого немає). Факт складення заповіту померлим , позивач оспорює та не визнає , так як стверджує що стан здоров?я заповідача на той момент був критичний. Він страждав тяжкими хворобами, потребував постійного стороннього нагляду і через свій психічний, фізичний та емоційний стан не міг усвідомлювати значення своїх дій. Він практично не займався домашнім господарством, мало рухався, забував імена своїх знайомих та близьких, події, які відбувались незначний проміжок часу назад, говорив різні нісенітиці.Відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства та відповідно до обставин справи, позивач просить спірний заповіт визнанити недійним. У судових засіданнях правонаступник позивача [PERSON] - [PERSON] , який також представляв інтереси правонаступника позивача [PERSON] за довіреністю (т.4 а.с. 201) позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові та згідно висновку експертів від 14.02.2020 року №26073/26074/19-32 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи . У судове засідання 22.01.2026 року правонаступник позивача [PERSON] - [PERSON] , який також представляв інтереси правонаступника позивача [PERSON] за довіреністю (т.4 а.с. 201) не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши що усі необхідні пояснення та докази уже надані (т.4 а.с. 229-230). У судове засідання 22.01.2026 року правонаступник відповідача - представник Борівсьої селищної ради Ізюмського району Харківської області не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши що у вирішенні даного спору покладаються на розсуд суду (т.4 а.с. 213). У судове засідання 22.01.2026 року представник третьої особи - Борівська державна нотаріальна контора Харківської області не з`явився, проте надали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши що у вирішенні даного спору покладаються на розсуд суду (т.3 а.с. 233). У судове засідання 22.01.2026 року правонаступник третьої особи - [PERSON] - в особі [PERSON] , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку , про причини неявки суд не повідомив. У матеріалах справи міститься письмова заява [PERSON] від 02.02.2022 року, в якій [PERSON] зазначав про бажання приймати участь у розгляді даної справи, що у свою чергу свідчить про обізнаність про дану цивільну справу ( т.4 а.с. 4). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є спірний заповіт, який позивач просить визнати недійним. А саме заповіт [PERSON] , посвідчений 11 листопада 2016 року Шаповаловою В.Ф., секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області за реєстровим № 97. Судом установлено що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після його смерті, [INFO] позивач [PERSON] , як спадкоємець другої черги, подав заяву про прийняття спадщини, яка була отримана та заресстрована завідувачем Борівської державної потаріальної контори Харківської області Бондаренко О.В., у якої була заведена спадкова справа. Згодом йому стало відомо, що в кінці 2016 року, його брат склав заповіт у Піско-Радьківській сільській раді, в якому все своє рухоме та нерухоме майно заповів особі, дані якої були невідомі. Таким чином позивач зазначає що заповіт порушує його права як єдиного спадкоємця другої черги (спадкоємців першої черги у померлого немає). Факт складення заповіту померлим , позивач оспорює та не визнає , так як стверджує що стан здоров?я заповідача на той момент був критичний. Він страждав тяжкими хворобами, потребував постійного стороннього нагляду і через свій психічний, фізичний та емоційний стан не міг усвідомлювати значення своїх дій, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду. Під час розгляду справи судом установлено що згідно копії заповіту [PERSON] , посвідченого 11 листопада 2016 року Шаповаловою В.Ф., секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області за реєстровим № 97, [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати та на що він за законом буду матиме право, заповів громадянці [PERSON] , ідентифікаційний комер [NUMBER] , яка мешкає в [ADDRESS] . Цей заповіт складено та посвідчено в 2-х примірниках, з яких перший примірник залишається у справах виконавчого комітету Піско-Радьківської сільської ради , а другий примірник,що має силу оригіналу, видається заповідачу. Цей заповіт посвідчено Шаповаловою В.Ф., секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району, Харківської області. Заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний ним вдома, за адресою [ADDRESS] , в зв`язку із хворобою заповідача у присутності секретаря Піско-Радьківської сільської ради Борівського району, Харківської області (т.1 а.с. 126). У ході розгляду справи було заявлено позивачем клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи та надання доручення провести експертизу Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 23.08.2019 року призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи виконано підпис від імені [PERSON] та виконано записи « [PERSON] » і «заповіт прочітаний мною уголос» у заповіті складеному 11 листопада 2016 року від імені [PERSON] , посвідченому секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області та зареєстрованому в реєстрі за № 97, саме [PERSON] ? Якщо цей підпис та записи виконані [PERSON] , то чи виконані вони під впливом природних збивальних факторів (вікові зміни, хворобливий стан, незвична поза)? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Смоленська, б. 6 м. Київ, 03057) (т.2 а.с. 28-30). 24.02.2020 року до Борівського районного суду Харківської області від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів від 14.02.2020 року №26073/26074/19-32 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 614/349/18 (т.2 а.с. 62-77). Згідно висновку експертів від 14.02.2020 року №26073/26074/19-32 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 614/349/18 значиться :у першому та другому примірниках заповіту, складеного 11 листопада 2016 року від імені [PERSON] , посвідченого секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області у графі «Підпис:»; - у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області за 2016 рік, у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчинення нотаріальної дії», номер нотаріальної дії 97, дата нотаріальної дії 11.11.2016, виконані не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] . Питання ухвали суду в частині: «-чи виконано записи « [PERSON] » і «заповіт прочітаний мною уголос» у заповіті складеному 11 листопада 2016року від імені [PERSON] , посвідченому секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області та зареєстрованому в реєстрі за № 97, саме [PERSON] ?- Якщо ці записи виконані [PERSON] , то чи виконані вони під впливом природних збивальних факторів (вікові зміни, хворобливий стан, незвична поза) ? не вирішувалися через відсутність вільних зразків почерку [PERSON] . Питання ухвали суду стосовно того, чи перебувала особа, яка виконала підпис від імені [PERSON] , що міститься : у першому та другому примірниках заповіту, складеного 11 листопада 2016 року від імені [PERSON] , посвідченого секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області у графі «Підпис:»; - у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області за 2016 рік, у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчинення нотаріальної дії», номер нотаріальної дії 97, дата нотаріальної дії 11.11.2016, під впливом природних збивальних факторів (вікові зміни, хворобливий стан, незвична поза), - не вирішувалось, оскільки ідентифікаційне питання вирішене у категоричній негативній формі (т.2 а.с. 62-77). За приписами ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі. Проаналізувавши спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. При цьому застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. Відповідно до частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Отже, вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування це процесуальний обов`язок суду. При цьому обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові. Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, водночас визначення належності відповідачів, а також обгрунтованості позовних вимог є процесуальним обов`язком суду, який той виконує під час розгляду справи. Відповідно до змісту статей1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною другоюстатті 1257 ЦК Україниза позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Необхідно враховувати, що як заінтересовані особи, повноважні пред`являти позовні вимоги про визнання заповіту недійсним відповідно до частини другоїстатті 1257 ЦК України, можуть розглядатися виключно особи, суб`єктивні спадкові права яких, що виникають відповідно до норм книги шостої ЦК України (спадкоємців за законом, спадкоємців за іншим заповітом, відказоодержувачів), порушені у зв`язку із вчиненням (складанням) недійсного (за їх твердженням) заповіту. Згідно зістаттею 1233 ЦК Українизаповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт, відповідностатті 1234 ЦК України, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до вимог частини першоїстатті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами першою-п`ятоюстатті 203 ЦК Українизміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Заповіт є правочином, а тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила. Загальні вимоги до форми заповіту встановленостаттею 1247 ЦК України, якою передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення та має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертоїстатті 207 цього Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними устаттях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Статтею 1257 ЦК Українипередбачено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним. Відповідно до статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Отже, заповіт, як односторонній правочин, підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Відповідно до змісту наведених норм дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону, є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Як встановлено судовим розглядом, спір у даній справі виник у зв`язку з порушенням, як на думку позивача, встановленого порядку посвідчення заповіту, при цьому спірний заповіт позбавляє позивача права на спадкування після смерті [PERSON] . Вимоги до форми заповіту встановлено статтею 1247 ЦК України, якою передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення та має бути особисто підписаний заповідачем , але як підтверджено висновком експертів від 14.02.2020 року №26073/26074/19-32 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 614/349/18 - у першому та другому примірниках заповіту, складеного 11 листопада 2016 року від імені [PERSON] , посвідченого секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області у графі «Підпис:»; - у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області за 2016 рік, у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчинення нотаріальної дії», номер нотаріальної дії 97, дата нотаріальної дії 11.11.2016, виконані не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] . Проаналізувавши позовні вимоги позивача , суд приходить до висновку про їх обгрунтованість, так як убачається що спірний заповіт [PERSON] , посвідчений 11 листопада 2016 року Шаповаловою В.Ф., секретарем Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області за реєстровим № 97 , посвідчений у порушення вимог закону щодо порядку посвідчення заповіту та його оформлення, так як заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Як установлено експертизою , спірний заповіт підписаний іншою особою (невідомою). Вказані обставини підтверджуються висновком експертів від 14.02.2020 року №26073/26074/19-32 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 614/349/18. Таким чином, вимоги статей 207, 1248 ЦК України при оформленні спірного заповіту не дотримано. У відповідності до 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо в книзі шостій ЦК України немає відповідного правила. За змістом статей 203, 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 , 6 ст.203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх чи непрацездатних дітей. За приписами ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених Цивільним Кодексом України. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження не порушення встановленого законом порядку посвідчення спірного заповіту, у той же час дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що вимоги закону при посвідченні спірного заповіту не дотримано. Суд приходить до висновку, що оспорюваний заповіт [PERSON] , посвідчений 11 листопада 2016 року , не відповідає вимогам закону, адже наявні висновки судово-почеркознавчої експертизи є доказом того, що волевиявлення спадкодавця [PERSON] на момент посвідчення заповіту не було вільним і не відповідало волі спадкодавця, адже підпис у заповіті виконаний не ним особисто, а тому враховуючи підстави та предмет позову, правильно установлено доведеність заявлених позивачем обставин для визнання спірного заповіту недійсним. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому необхідно стягнути з Борівської селищої ради Ізюмського району Харківської області (ЄДРПОУ 04397939) на користь [PERSON] понесені витрати на сплату судового збору в сумі 352, 40 грн. та стягнути з Борівської селищої ради Ізюмського району Харківської області (ЄДРПОУ 04397939) на користь [PERSON] понесені витрати на сплату судового збору в сумі 352, 40 грн.

Outcome: approved