Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У грудні 2023 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14.07.2018 року [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування та звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14.07.2018 року. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 11000 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3.2 % на місяць на суму заборгованості за кредитом (38,4% річних)зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6.4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76.8% річних). Однак, всупереч умов договору [PERSON] договірні зобов`язання не виконала, тому станом на 07.11.2023 відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 23 365,25 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.07.2018 у загальному розмірі 23 365,25 грн. та судовий збір у розмірі 2 684 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Також, у вказаній ухвалі відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року прийнято справу до провадження, розгляд даної справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками направлялися відповідачу за адресою її реєстрації, проте до суду повернувся конверт із поштовою відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалює у справі заочне рішення. Обставини справи, що встановлені судом Судом встановлено, що 14 липня 2018 року відповідач [PERSON] , підписала Анкету - заяву до договору про надання банківських послуг від 14.07.2018 року. В даній Анкеті заяві визначено, що анкета заява разом з Умовами , Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послу. Підписавши Анкету заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Відповідно до умов Договору укладеного між АТ «Універсал банком» та [PERSON] , останній надано кредиту гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 11000 грн. з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3.2% на місяць на суму заборгованості за кредитом (38,4% річних) зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6.4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76.8% річних). Відповідно до наданого АТ«Універсал банком» розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14.07.2018, борг відповідача [PERSON] станом на 07.11.2023 становить у загальному розмірі 23 365,25 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником. Так, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Так, підписавши Анкету заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», виникли договірні правовідносини. На підтвердження позовних вимог АТ «Універсал Банк» надано суду копії Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, умови й правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, витягу з тарифів за карткою Monobank, а також розрахунок заборгованості за укладеним договором позики та довідку про розмір встановленого кредитного ліміту. Однак, надані позивачем документи, ні прямо, ні опосередковано, не підтверджують факт отримання відповідачем [PERSON] від кредитора АТ «Універсал Банк» грошових коштів на підставі укладеного кредитного договору та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначено у позовіАТ «Універсал Банк». Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів перерахування на банківський рахунок відповідача суми позики за Договором від 14.07.2018. Так, ні платіжних доручень, ні платіжних інструкцій, ні банківських виписок, ні інших первинних документів, які б підтверджували здійснення первісним кредитором операції з перерахування коштів відповідачу позивачем до суду не надано. Крім того, документи, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації. Однак таких документів позивачем також суду не надано. У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. За наведених обставин справи суд вважає, що надані АТ «Універсал Банк» документи не підтверджують заявлених вимог, оскільки стороною позивача не надано доказів перерахування відповідачу грошових коштів у позику за Договором від 14 липня 2018 року. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши наявні в матеріалах докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог належними та допустимими доказами, відтак у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором від 14 липня 2018 року суд відмовляє. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed