Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

30.09.2025 до Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю надійшла цивільна справа № 592/19063/25, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Сидоренко А.П. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11.12.2020 сторони уклали кредитний договір №СL-296247. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі та відповідач отримав у користування кредитні кошти, в той час як [PERSON] не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення платежів за кредитом та відсотками. У зв`язку з цим у відповідача перед позивачем станом на 21.07.2025 виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 80387,95 грн, яка складається з 67328,68 грн заборгованості за наданим кредитом, 13059,27 грн заборгованості за відсотками. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і не погашає заборгованість за договором. В зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у судовому порядку. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01.10.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 26.01.2026. Згідно розпорядження №617 від 25.12.2025 керівника апарату Зарічного районного суду м. Суми Шевченко А.М. у зв`язку з призначенням [PERSON] суддею Сумського апеляційного суду здійснено повторний автоматизований розподіл вищезазначеної справи, яка згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 передана для розгляду судді Зері Ю.О. Представник позивача у судове засідання не прибув, згідно поданої заяви від 21.01.2026 просив суд розглядати справу за його відсутності, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що підтверджується особистим підписом відповідача в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення, у судовому засіданні 26.01.2026 постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до статей 280, 281 ЦПК України. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. 11.12.2020 між Акціонерним товариством «Кредобанк» (позивач, АТ «Кредобанк») та [PERSON] (відповідач, позичальник) укладено Кредитний договір № СЕ-296247 (надалі - кредитний договір). Згідно із пунктом 1 кредитного договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору, сума та валюта кредиту 250000,00 грн. Відповідно до пункту 2.3. кредитного договору, строк (термін) кредитування: 48 місяців терміном до 10.12.2024. Відповідно до пункту 2.4. договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку, вказаного в п. 2.5. кредитного договору, на наступні цілі та за наступними реквізитами: на поточні погреби в сумі 58 600,00 грн, на поточний рахунок позичальника [NUMBER] відкритий у відділенні вул. Горького, 22 ПАТ «Кредобанк»у м. Суми (МФО 325365); на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ТОВ ФКЦФР, надалі Кредитор, МФО 339500, ЄДРПОУ 357250631 кредитному договору №3274653741 від 13.04.2020 в сумі 54950,00 грн, на рахунок [NUMBER] відкритий в ТОВ ФКЦФР, МФО 339500; на погашенні (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ Альфа-банк, МФО 300346, ЄДРПОУ 23494714 по кредитному договору 501201111 від 29.07.2020 в сумі 83 350,00 грн, на рахунок [NUMBER] відкритий в ПАТ Альфа-банк, МФО 300346; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ Альфа-банк, МФО 300346, ЄДРПОУ 23494714 кредитному договору №491030669 від 29.07.2020 в сумі 53 100,00 грн на рахунок [NUMBER] відкритий в ПАТ Альфа-банк, МФО 300346. Відповідно до пунктів 2.5. - 2.7. кредитного договору, вказано позичковий рахунок, поточний (картковий) рахунок позичальника, відкритий для видачі та обслуговування кредиту, рахунок для повернення кредитних коштів, що зазначаються у відповідних доказах (виписки/меморіальні ордери/розрахунок заборгованості), які підтверджують переказ банком кредитних коштів позичальнику. Відповідно до пункту 3.1. кредитного договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в пункті 2.4. кредитного договору. Відповідно до пункту 4.1. договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних. Відповідно до пункту 4.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» за ставкою, визначеною п. 4.1. договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Відповідно до пункту 4.5. кредитного договору, реальна річна процентна ставка 41,19 % річних. Відповідно до пункту 6.1. кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до пункту 6.3. кредитного договору, позичальник щомісячно, здійснює повернені суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2. кредитного договору). Повернення кредиту здійснюється у порядку, передбаченому п.п. 6.3.1.-6.3.5. кредитного договору. Відповідно до пункту 10.4. кредитного договору, шляхом підписання цього кредитного договору, позичальник підтверджує що він: - до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами Банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», у яких зазначено умови відкриття, ведення, закриття поточних (карткових) рахунків; - ознайомився з орієнтовною реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також з іншою інформацією про споживчий кредит, надання якої передбачено частиною третьою статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»; - дозволяє Банку надавати третім особам інформацію, яка стала відомою йому внаслідок виконання цього договору і може становити банківську таємницю. Як зазначає позивач, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками. У зв`язку з цим у відповідача станом на 21.07.2025 виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 80387,95 грн, яка складається з 67328,68 грн заборгованості за наданим кредитом, 13059,27 грн заборгованості за відсотками. Випискою по особовому рахунку за період з 11.12.2020 по 21.07.2025 підтверджується факт надання відповідачу у користування кредитних коштів, а також факт періодичних оплат ним у рахунок погашення заборгованості. Однак станом на момент звернення позивача з позовною заявою до суду відповідач не сплатив суму заборгованості, яка виникла через невиконання ним умов кредитного договору. Суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення цивільного законодавства, які регулюють питання виконання зобов`язань, відповідальності за порушення зобов`язання. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина перша статті 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що б оржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено у ході розгляду справи та підтверджено наявними у справі доказами, відповідач згідно укладеного договору отримав у користування кредитні кошти шляхом їх перерахування на картковий рахунок, повідомлений ним при укладанні договору, водночас кредитні кошти та нараховані суми процентів своєчасно та у повному обсязі не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Позивачем у встановленому порядку доведено факт укладення кредитного договору між сторонами, факт надання відповідачу кредитних коштів. Доказів виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань у повному обсязі матеріали справи не містять, останній своїм правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів на підтвердження своєї позиції не скористався, контррозрахунку заборгованості не подавав. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про правомірність, обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення. Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 3028,00 грн. Відтак враховуючи задоволення позову, позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. При цьому суд не вирішує питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки матеріали справи не містять доказів понесення таких витрат, оскільки до позову додана перша та остання сторінки договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, укладеного між АТ «Кредобанк» та АО «Бізнес і право», з даної копії неможливо встановити факт надання правничої допомоги за цим договором адвокатом Павленком С.В., до договору не додано жодного з додатків, які б могли підтвердити факт надання правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved