Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду з позовном до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову з урахуванням уточненої позовної заяви посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підпис Анкету-Заяву № б/н від 21.02.2018 року, та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms та відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку з початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 400 000,00 грн. Починаючи з 07.06.2022 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п.1.3. у розмірі 36,0%, але в подальшому відбулася зміна відсоткової ставки на 0 % річних. 07.11.2023 року Відповідач підписав Додаткову угоду №SAMDNWFC00052424284 до Кредитного договору від 07.08.2023 року. Відповідно до якої встановлено строк кредитування на 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років та річною процентною ставкою 12,0% з мінімальним платежем до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладе цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту. Відповідач всупереч умовам кредитного договору не повернув кредит кредитодавцю, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 21.11.2025 року становить 345 917,02 грн., що складається з: 345 917,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту, яку позивач просить стягнути з [PERSON] . Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року відкрито провадження по справі без повідомлення сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] ознайомився та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк» з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки, шляхом підписання Анкети - заяви. Згідно Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приват Банк» [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, з початковою річною процентною ставкою поза межами пільгового періоду 36,0%. 07.08.2023 року [PERSON] підписав власноручно Додаткову угоду №SAMDNWFC00052424284 до Кредитного договору від 07.08.2023 року. Відповідно до п. 1. Додаткової угоди Сторони узгодили змінити умови Кредитного договору шляхом внесення до Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін, а саме типу кредиту не відновлювана кредитна лінія, строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з укладення цієї Додаткової угоди (п.п. 1.1., 1.2.), процентна ставка, відсотків річних: 12,0% (п.п. 1.2., 1.3. Договору). Мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладе цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повз погашення кредиту. Також згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.02.2018 року, укладеного між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] , станом на 21.11.2025 року, вбачається, що утворилась заборгованість у розмірі 345 917,02 грн., яка складається з наступного: 345 917,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту. АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту за користування ним не виконала, тому станом на 21.11.2025 року утворилася заборгованість в сумі 345 917,02 грн., яка складається з: 345 917,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ч. 2ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. Вищевикладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення з відповідача наявної заборгованості. Таким чином, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 4 151,00 грн. з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved