Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

У вересні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2025 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, - передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. У жовтні 2025 року вищевказана справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва. Позов обґрунтований тим, що з 30.07.2022 позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. Спільних неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають з 30.05.2023 позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Позивач зауважує, що фактично проживає за кордоном (м. Малага Іспанія). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.11.2025 року у справі відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином; в позовній заяві зазначила, що просить провести судове засідання за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином; заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.07.2022 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського району Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 30.07.2022, актовий запис № 1500. Крім того, судом встановлено, що від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Разом з тим, судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені та спільне господарство не ведеться з 30.05.2023 року. При цьому, суд вважає, з урахуванням позиції позивача та відповідача, відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї неможливо. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно пп. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи те, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, який виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, у зв`язку із цим приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved