Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 07.10.2025 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №С-001-030220-18-980 укладеного 07.08.2018 у розмірі 84203,94 грн. Свій позов АТ "Ідея Банк" обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №С-001-030220-18-980 від 07.08.2018, укладеного між банком та [PERSON] , перший надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку до 40000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48%.Однак відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та штрафні санкції, тому станом на 28.08.2025 має заборгованість перед позивачем в сумі 84203,94 грн, що спонукало АТ "Ідея Банк" звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за відсутності представника позивача та за наявними в матеріалах справи доказами, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання остання повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». За наведеного, судова повістка у відповідності до ч.8ст.128,ч.1ст.131 ЦПК України, вважається врученою. Крім того судом 03.12.2026 опубліковано оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 27.11.2025. За наслідками судового засідання 27.11.2025 розгляд справи відкладено на 20.01.2026. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2026 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду. Відповідачка у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подала, про причини неподання суду відзиву не повідомила, зустрічного позову не пред`явила, тому, виходячи з приписів ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.11.2022, АТ "Ідея Банк" зареєстроване як юридична особа 26.07.1994, види економічної діяльності:64.19 інші види грошового посередництва (основний) (а.с.39). Відповідно до угоди С-001-030220-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки укладеної 07.08.2018 між ПАТ "Ідея Банк", правонаступником якого є АТ "Ідея Банк", та [PERSON] , банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня. Згідно п.3-3.4 угоди, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди , становить 40000,00 грн; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється тарифами банку та договором. Відповідно до п. 5.7 угоди, відповідальність сторін за неналежне виконання угоди вказана у договорі, при цьому відповідальність клієнта діє з наступними обмеженнями : пеня за невиконання грошових зобов`язань за угодою не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу; сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань за цією угодою не може перевищувати половини суми, одержаної клієнтом за угодою (а.с.21). У пункті 6 паспорту споживчого кредиту укладеного 07.08.2018 між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] зазначено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: пеня - за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі :0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 календарного дня; штрафи - 50,00 грн за порушення термінів погашення оплати обов`язкового мінімального платежу (а.с.23). До Заяви позивачем долучено Публічну пропозицію АТ "Ідея Банк" про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.4-14). Також позивачем надано заяву №С-001-030220-18-980 від 07.08.2018 на приєднання до договору добровільного страхування життя №ПБ КК 1 від 03.04.2017 та заяву фізичної особи - суб`єкта кредитної історії від 07.08.2018 (а.с.24). За даними виписки по особовому рахунку з 13.01.2017 по 28.08.2025, виданої на [PERSON] підтверджується факт користування кредитними коштами (а.с.25-33). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №С-001-030220-18-980 від 07.08.2018, заборгованість [PERSON] , станом на 28.08.2025 становить 84203,94 грн., з яких: прострочений борг по тілу кредиту в сумі 32864,91 грн, прострочені проценти в сумі 50269,09 грн, штрафні санкції 1069,94 грн (а.с. 34). 02.07.2025 позивачем направлено [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань (а.с.35). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Ідея Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В матеріалах справи відсутні докази оспорення [PERSON] кредитного договору №С-001-030220-18-980 укладеного 07.08.2018. Відтак, оскільки відповідачка взяла на себе певні зобов`язання, належним чином в установлений договором строк не виконала, за розрахунком позивача, на час звернення до суду, за нею рахується заборгованість за кредитним договором №С-001-030220-18-980 укладеного 07.08.2018 , у загальному розмірі 84203,94 грн., з яких: прострочений борг у сумі 32864,91 грн, прострочені проценти 50269,09 грн, штрафні санкції 1069,94 грн (а.с. 34). Таким чином, відповідачкою було порушено право позивача на повернення грошових коштів, наданих позичальнику у кредит та на отримання процентів за користування кредитом, відтак позивач правомірно звернувся до суду за захистом порушено права в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим відсоткам. Поряд з цим, позивачем заявлено до стягнення штрафні санкції за порушення виконання зобов`язань за кредитним договором №С-001-030220-18-980 від 07.08.2018 у розмірі 1069,94 грн. За змістом п. 5.7. угоди, відповідальність сторін за неналежне виконання угоди вказана у договору, при цьому відповідальність клієнта діє з наступними обмеженнями: пеня за невиконання грошових зобов`язань за угодою не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу; сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань за цією угодою не може перевищувати половини суми, одержаної клієнтом за угодою (а.с.21). У пункті 6 паспорту споживчого кредиту визначено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: пеня - за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі :0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 календарного дня; штрафи - 50,00 грн за порушення термінів погашення оплати обов`язкового мінімального платежу (а.с.23). Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В той же час, пунктом 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України ( який почав діяти з 04.07.2020) передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин, який надалі неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку та був відмінений 30.06.2023 постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023. Тобто, законодавець визначив, що на період дії карантину, а саме з 04.07.2020 по 30.06.2023 позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь позикодавця неустойку, штраф, пеню. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, востаннє до 03.02.2026. Відтак, нарахування штрафних санкції в період дії воєнного стану в Україні суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. З огляду на вищевказані норми законодавства, відповідач, як позичальник був звільнений від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) штрафів/пені. Тому нарахування неустойки (штрафів/пені) за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання у період з 12.03.2020 по теперічшній час є незаконним. Слід зауважити, що згідно розрахунку АТ "Ідея Банк" відповідачу нараховувались штрафні санкції станом на 28.08.2025 ( а.с. 34), однак у позовній заяві зазначено, що пеня за несвоєчасне погашення платежів та інші штрафні санкції за кредитним договором, що заявлені до стягнення нараховані відповідачу по 29.02.2020 включно. З огляду на те, що позивачем не надано детального розрахунку штрафних санкцій, суд позбавлений можливості визначити вид штрафних санкцій (штраф, пеня), період, порядок та механізм їх нарахування. Відтак, суд не знаходить правових підстав для стягнення із відповідаки штрафних санкцій, а тому вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити у зв`язку із необґрунтованістю. З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] заборгованість за тілом кредиту в розмірі 32864,91 грн. та заборгованість по відсоткам в розмірі 50269,09 грн. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки в сумі 2989,52 грн. На підставі викладеного, ст.ст.11, 207, 526, 629, 634, 638, 1054, ЦК України,

Outcome: partial