Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Заявник звернувсь до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати недієздатним його брата [PERSON] , [INFO] , встановити над ним опіку та призначити його опікуном. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що заявник є братом [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства 1 групи від народження, за станом здоров`я не може здійснювати свої права, виконувати обов`язки та потребує стороннього догляду. [PERSON] просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановити над ним опіку та призначити опікуном [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] просив заяву задовольнити визнати [PERSON] недієздатним, а [PERSON] призначити опікуна. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] просив заяву задовольнити та призначити його опікуном. Представник заінтересованої особи - органу опіки і піклування Харитонівської сільської ради Башинська Н.М. в судовому засіданні просила заяву задовольнити. Пояснила, що [PERSON] , раз чи два рази на тиждень навідується до [PERSON] та допомагає їм по господарству. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Осадчий А.А. не заперечує щодо задоволення заяви. Суд, вислухавши сторін у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю з дитинства та має інвалідність І «Б» група, що підтверджується довідкою МСЕК серією 12 ААА № 905286. [PERSON] є братом заявника [PERSON] , і вказана обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , та серії [NUMBER] . [PERSON] має ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК за № 649321. [PERSON] , 1982 р.н., проживає разом з [PERSON] за адресою с. Шахворостівка, і дана обставина зазначена у висновку № 91/1 лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розгляду від 12.11.2024. [PERSON] , 1982 р.н. зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Проживає разом з братом [PERSON] , 1976 р.н., інвалід ІІІ групи та [PERSON] , 1970 р.н., інвалід ІІ групи. [PERSON] є інвалідом з дитинства І «Б» групи, спокійний, не конфліктний, але не може самостійно орієнтуватись на місцевості, обмежена здатність до спілкування, не завжди контролює свою поведінку, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується характеристикою від 26.11.2024. [PERSON] , зареєстрований в [ADDRESS] фактично проживає (без реєстрації) в [ADDRESS] та здійснює постійний догляд за інвалідом з дитинства І «Б» групи [PERSON] , [INFO] , що встановлено актом депутата Харитонівської сільської ради Омельченко С.К. від 06.11.2024. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2025 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. У пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні. Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (частина 1статті 298 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно зі статтею 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи. Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Системний аналіз норм свідчить, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, зокрема висновок експертизи, які ґрунтуються на припущеннях. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерту необхідно дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. Із висновку судово-психіатричного експерта від 10.06.2025 № 251-2025 року ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров1я України» [PERSON] , [INFO] з раннього дитячого віку страждає на стійкий, хронічний психічний розлад важку розумову відсталість в ступені різко вираженої імбецильності, з емоційно- вольовою нестійкістю (F71.1 МКХ-10) [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Участь [PERSON] в судових засіданнях недоцільна. Виходячи із наведеного, з урахуванням наданих доказів, висновку експертизи, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки належними та допустимими доказами підтверджено наявність хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як передбаченост.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Вимогамист.58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Ст.62 ЦК України визначено, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідност.63 ЦК України, опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, за її письмовою заявою; опікун призначається при можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Таким чином, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 рокуу справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24 липня 2024 рокуу справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24). У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. При цьому подання органу опіки та піклування повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є зятем заявнику і даний факт сторонами не заперечувався. Звертаючись до суду з цією заявою, [PERSON] , серед іншого, просив призначити [PERSON] опікуном брата [PERSON] . Однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження можливості саме [PERSON] здійснювати повноваження опікуна. Відповідного подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , яке б за формою та змістом відповідало вимогам закону, у матеріалах справи немає. Окрім того, висновок органу опіки і піклування Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, який затверджено рішення виконавчого комітету Харитоніської сільської ради Житомирського району Житомирської області, яким погоджена кандидатура опікуна [PERSON] над недієздатним [PERSON] також не заслуговує на увагу, оскільки він не містить належної, повної та обґрунтованої мотивації в призначенні саме [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] , а не іншу особу. Не встановлено чи є у [PERSON] інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна чи з певних причинне не могли виконувати їх. Висновок не містить аналізу відносин [PERSON] із [PERSON] , не проаналізована фізична можливість останнього виконувати постійно опікунські обов`язки. Також у висновку органу опіки та піклування відсутня будь-яка інформація про те, чи відповідатиме таке призначення якнайкращим інтересам [PERSON] та чи сприятиме його нормальному життєзабезпеченню. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] . Разом з тим, суд зазначає, що [PERSON] не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатним [PERSON] , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають на даний час можливості ним у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна. Частиною першою статті 65 ЦК України передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. З огляду на вищевикладене, до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатному [PERSON] , [INFO] , необхідно покласти на орган опіки та піклування Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області здійснення обов`язків з опіки над останнім. Суд зазначає, що до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатному [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, відповідно до ст. 67 ЦК України, зобов`язаний дбати про підопічного про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення йому доглядом та лікуванням; зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. На підставі наведеного та

Outcome: partial