Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Заявник ТОВ «Еліна ЛТД», за участю заінтересованих осіб приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, ТОВ «Фінансова компанія «Пропріо», звернулося в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви заявником викладено обставини, що 31 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ГРІН БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліна ЛТД» (Позичальник) укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 про надання кредиту в сумі 1 500 000,00 зі сплатою 27 % річних за користування кредитними коштами, строком до 28 липня 2017 року. З метою забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань сторони уклали Договір застави рухомого майна (обладнання) № 3/1061(32) від 31 липня 2014 року та Іпотечний договір від 31 липня 2014 року, відповідно до якого ТОВ «Еліна ЛТД» передало належне йому на праві власності нерухоме майно: нежитлова будівля, склад спортивного інвентаря, загальною площею 1143,3 кв. м, 1. літ А склад з блоків; 2. Пл площадка з бетону; 3. ДШ дашок з металочерепиці; 4. а прибудова з блоків та цегли, 5. Сх сходи з бетону; 6. ДШ дашок з пластику, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . На підставі даного договору Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О. внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження вказаного майна. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 29.01.2020 внесено запис про припинення ПАТ «Грін Банк» без правонаступників. У зв`язку із наведеним заявник просить встановити факт припинення іпотеки за Іпотечним договором та факт припинення застави рухомого майна (обладнання) за договором № 3/1061(32) від 31 липня 2014 року, скасувавши заборону на нерухоме майно. У судове засідання представник заявника не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О. у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з`явився, однак подав письмові пояснення, в яких вказав, що процедуру ліквідації ПАТ «ГРІН БАНК» завершено, а банк ліквідовано без правонаступництва, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «ГРІН БАНК» припинено, а відповідно і повноваження Уповноваженої особи, які були делеговані Фондом гарантування також припинено. Крім того, звернув увагу, що іпотечний договір був укладений саме з ПАТ «ГРІН БАНК». Фонд гарантування не був стороною вказаних правочинів. Відтак, просить врахувати викладені пояснення Фонду гарантування та прийняти законне й обґрунтоване рішення за результатами розгляду заяви. Представник заінтересованої особи Національного банку України у судове засідання не з`явився, однак подав письмові пояснення, в яких просив розгляд справи проводити без участі їх представника, а також просив суд взяти до уваги всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, здійснивши дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів, з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів визначених положеннями ЦПК України, в залежності від встановленого та у відповідності до чинного законодавства розглянути вказані вимоги особи, що звернулась із заявою з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого розгляду в судовому рішенні. Представник заінтересованої особи ТОВ «Фінансова компанія «Пропріо» у судове засідання не з`явився, однак про місце, час та дату розгляду даної справи повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи без його участі не подав. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду залучено до участі у справі заінтересованих осіб. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено, що 31 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ГРІН БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліна ЛТД» (Позичальник) укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 про надання кредиту в сумі 1 500 000,00 зі сплатою 27 % річних за користування кредитними коштами, строком до 28 липня 2017 року. З метою забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань сторони уклали Договір застави рухомого майна (обладнання) № 3/1061(32) від 31 липня 2014 року та Іпотечний договір від 31 липня 2014 року, відповідно до якого ТОВ «Еліна ЛТД» передало належне йому на праві власності нерухоме майно: нежитлова будівля, склад спортивного інвентаря, загальною площею 1143,3 кв. м, 1. літ А склад з блоків; 2. Пл площадка з бетону; 3. ДШ дашок з металочерепиці; 4. а прибудова з блоків та цегли, 5. Сх сходи з бетону; 6. ДШ дашок з пластику, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . На підставі даного договору Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О. внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження вказаного майна. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру" юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.01.2020 внесено запис про припинення ПАТ «Грін Банк» без правонаступників. Як вбачається з листа НБУ № 1-0005/70968 від 15.09.2025, адресованого у відповідь на звернення ТОВ «Еліна ЛТД» 22.01.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 40 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Грін Банк». 23.01.2015 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 14 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Грін Банк» та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію банку. 13.02.2020 Комітет Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем прийняв рішення № 71 «Про виключення відомостей про Публічне акціонерне товариство «Грін Банк» з Державного реєстру банків» у зв`язку із завершенням процедури його ліквідації. 26.02.2021 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у справі № 826/20045/14 відмовив у задоволенні касаційної скарги акціонерів ПАТ «Грін Банк» про визнання протиправною та скасування постанови Національного банку про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію зазначеного банку, чим остаточно підтвердив, законність виведення з ринку ПАТ «Грін Банк». НБУ проінформовано, що Державний реєстр банків не містить відомостей щодо реєстрації Національним банком України банку, що став правонаступником ПАТ «Грін Банк». Згідно зі статтею 51-1 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Національний банк України зобов`язаний прийняти документи неплатоспроможного банку та зберігання по мірі їх подання Фондом. Документи (кредитна справа, кредитний/іпотечний договори) ТОВ «Еліна ЛТД» та договори про відступлення прав вимоги за кредитними договорами в описах архівних справ ПАТ «Грін Банк» не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України не передавалися. В архівних справах ПАТ «Грін Банк», а саме: «Звіт уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по завершення ліквідаційної процедури ПАТ «Грін Банк станом на 20.01.2020» немає інформації щодо позичальника ТОВ «Еліна ЛТД» за договором про відкриття кредитної лінії від 31.07.2014 № 2/1061/2014. Також Національний банк України не є правонаступником ПАТ «ГРІН БАНК». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 910/12294/16 дійшла висновку про те, що банк, який виводиться з ринку, до моменту державної реєстрації його припинення не позбавлений правосуб`єктності і може виступати учасником різних правовідносин. Від імені банку у цих правовідносинах діє уповноважена особа Фонду, виконуючи функції виконавчого органу банку (керівника банку)...». Фонд гарантування не є правонаступником Банку після процедури ліквідації Банку, як юридичної особи, дане підтверджується позицією Верховного Суду, зокрема, у постанові від 24 вересня 2020 р. Фонд гарантування у листі за вих. 49-8219/25 від 05 вересня 2025 року зазначає: «...29.01.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ГРІН БАНК»(далі ПАТ «ГРІН БАНК»), як юридичної особи, а отже ліквідація Банку вважається завершеною, Банк ліквідованим, а повноваження Фонду, як ліквідатора ПАТ «ГРІН БАНК» припинені, відтак починаючи з 29.01.2020 жодних документів від імені ПАТ «ГРІНБАНК» не видається. Проте, відповідно до наявної у володінні та розпорядженні Фонду інформації повідомляємо, що в результаті продажу права вимоги по кредитному договору № 2/1061/2014 від 31.07.2014, боржник ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІІСТЮ «ЕЛІНА ЛТД», код за ЄДРПОУ14056286 (далі ТОВ "ЕЛІНА ЛТД), були відступлені Банком переможцю аукціону Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОПРІО», код за ЄДРПОУ 38836923 (далі ТОВ «ФК «ПРОПРІО»), з яким 28.01.2016 було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги. Таким чином, починаючи з 28.01.2016 дійсним кредитором за вищезазначеними кредитними правочинами є ТОВ «ФК «ПРОПРІО» згідно з умовами Договору та вимогами законодавства України...». 20.05.2019 Господарським судом м. Києва у справі № 910/1103/19 визнано недійсним договір про відступлення права вимоги № 280116-1 від 28.01.2016 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пропріо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецоптальянс» в частині відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецоптальянс» права вимоги за Договором про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Грін Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліна ЛТД». Судом встановлено, що «...28.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" (продавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо" (покупець/набувач за договором) укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами № 16/Е01-06/04-09, відповідно до умов якого право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014, укладеним між ПАТ "Грін Банк" та ТОВ "Еліна ЛТД", відступлено та передано ТОВ "Фінансова компанія "Пропріо". Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами № 16/Е01-06-06/04-09 від 28.01.2016, який був укладений між ПАТ "ГРІН БАНК", (продавцем) та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОПРІО" (покупцем), Покупець купив право вимоги за кредитами та зобов`язався сплатити ціну купівлі (Ціна Купівлі Кредитів становить 4 600 858,19 грн). ТОВ «Фінансова компанія «Пропріо» належними та допустимими доказами не доведено суду факту переходу до нього права вимоги на підставі договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами № 16/Е01-06/04-09 між Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо". Зокрема, не надано належних доказів у підтвердження повної сплати ціни купівлі - 4 600 858,19 грн згідно договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами № 16/Е01-06/04-09 від 28.01.2016. Беручи до уваги вказане враховуючи, що відповідачами не є доведеним фант переходу до ТОВ «ФК «Пропріо» права вимоги на підставі № 16/Е01-06/04-09 між Публічним акціонерним товариством "Грін Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пропріо, суд дійшов висновку про відсутність у ТОВ «ФК «Пропріо» станом на 28.01.2016 здійснювати подальше відчуження права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліна ЛТД" за договором про відкриття кредитної лінії № 2//1061/2014 від 31.07.2014...». Отже, у ПАТ "ГРІН БАНК" відсутні правонаступники. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України). Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Іпотека припиняється уразі припинення основного зобов`язання (абзац 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України). Укладення договору застави (іпотеки) або її виникнення на основі рішення суду чи при наявності юридичних фактів, вказаних в законі, зумовлює виникнення між заставодержателем і заставодавцем додаткового (акцесорного) зобов`язання відносно до основного, забезпеченого заставою (іпотекою). З огляду на похідний характер застави (іпотеки), виконання забезпеченого заставою основного зобов`язання або його припинення з інших підстав припиняє право застави (іпотеки). Стаття 609 ЦК України присвячена такій підставі припинення зобов`язання як ліквідація юридичної особи. Під ліквідацією розуміється спосіб припинення юридичної особи без правонаступництва. Юридична особа є такою, що припинена, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина п`ята статті 104 ЦК України). Ліквідація для юридичних осіб призводить по своїй суті до аналогічних правових наслідків, що і смерть фізичної особи, тобто, обумовлює припинення правоздатності юридичної особи. Замість припиненої юридичної особи не виникає іншої юридичної особи, яка наділяється її майном; зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як за добровільного, так і за примусового порядку її ліквідації. Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання. Таких висновків також дійшов Верховний Суд у своїй Постанові від 13 вересня 2023 року по справі за №295/7291/20. З урахуванням встановлених обставин у цій справі, положень статті 609 ЦК України, оскільки ПАТ «Грін Банк» ліквідований у встановленому законом порядку без правонаступників, а тому відповідно до статті 609 ЦК України ліквідація банку без правонаступника є підставою для припинення відповідних зобов`язань за договорами, укладеними з ліквідованим банком. Таким чином зобов`язання за кредитним договором припинилося у зв`язку з припиненням без правонаступників юридичної особи - позикодавця ПАТ «Грін Банк», та внаслідок цього припинилося право іпотеки за Іпотечним договором від 31 липня 2014 року та застава рухомого майна (обладнання) за договором № 3/1061(32) від 31 липня 2014 року. Крім того суд зауважує, що належним відповідачем за вимогами про визнання іпотеки припиненою, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку є ПАТ «Грін Банк» (після зміни організаційно-правової форми), щодо якого внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення без правонаступника юридичної особи. Проте, запис про реєстрацію обтяження не скасований, адже повідомлення про припинення іпотеки у порядку статті 74 Закону України «Про нотаріат» не подано. Наявність такого запису порушує право власників предмета іпотеки. Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі №214/7462/20). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України). Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті1,9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Касаційний суд у своїй Постанові від 13 вересня 2023 року по справі за №295/7291/20 зауважує, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону. За таких обставин, з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою, суд вважає за можливе встановити факт припинення іпотеки за договором іпотеки від 31.07.2014 року № 1034, який укладений між Публічним акціонерним товариством «ГРІН БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліна ЛТД» та факт припинення застави рухомого майна (обладнання) за договором № 3/1061(32) від 31 липня 2014 року та скасувати запис про заборону відчуження на нерухоме майно від 31.07.2014 року № 6524379 та запис про іпотеку. Суд акцентує увагу, що це рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку. Відповідно до ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявника по справі.

Outcome: approved