Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, який мотивує тим, що вона з 21 листопада 2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 05 червня 2020 року у справі №579/1742/19 шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Крім того, вказаним рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач до червня 2025 року аліментні зобов`язання взагалі не виконував. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) станом на 31 жовтня 2025 року розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 338 843 грн. 54 коп. Відповідно до здійсненого розрахунку пеня за несвоєчасну сплату аліментів становить 223 360 грн. 02 коп. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 223 360 грн. 02 коп. Позивач в судове засідання не з`явилася, за змістом поданої заяви до суду просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.28). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним (а.с. 26, 31), відзив на позовну заяву не подав. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 21 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1923 (а.с.7-8). За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 05 червня 2020 року у справі №579/1742/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів вирішено проводити з 24 вересня 2019 року. Рішення набрало законної сили 10 липня 2020 року (а.с.7-8). 08 лютого 2022 року державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ференець С.С. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №68512568, з примусового виконання виконавчого листа №579/1742/19, виданого 10 липня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 31.10.2025 року вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача по аліментам становить 338 843 грн. 54 коп. (а.с.13-14). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення до дня її повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №333/6020/16-ц провадження №14-616цс18 від 03.04.2019 року щодо порядку нарахування пені, то правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Згідно наданого розрахунку пені за прострочення сплати аліментів від 17 листопада 2025 року вбачається, що позивачем було проведено розрахунок пені за період з вересня 2019 року по жовтень 2025 року, розмір якої становить 223 360 грн. 02 коп. (а.с.15-18). У ході проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №68512568 старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ференець С.С. 15 травня 2024 року було винесено постанову про накладення на [PERSON] штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 137 479 грн. 98 коп. та 10 травня 2025 року було винесено постанову про накладення на [PERSON] штрафу у розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 12 808 грн. 20 коп. (а.с.10-11). Суд погоджується із розрахунком неустойки (пені), наданим позивачем, однак вважає за необхідне врахувати положення абз.2 ч.1 ст.196 Сімейного кодексу, які передбачають, що у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розрахунок неустойки (пені) проведено за період з вересня 2019 року по жовтень 2025 року, а тому різниця між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за вказаний період складає 188 555 грн. 36 коп. (338 843 грн. 54 коп. 137 479 грн. 98 коп. 12 808 грн. 20 коп.=188 555 грн. 36 коп.). Згідно із частиною першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог статей 12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень статей 78-80 ЦПК України, протилежне тим доводам та обставинам, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Наданий позивачем розрахунок пені відповідачем не спростовано. У інших обставинах, зазначених позивачем, суду доказів, які б спростували твердження позивача про наявність заборгованості по сплаті аліментів протягом тривалого часу, відповідачем не надано. Судом не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали відповідачу сплачувати своєчасно аліменти на утримання дитини. Відповідач не надав належних та обгрунтованих заперечень проти позову та доказів, в тому числі і доказів відсутності його вини в утворенні заборгованості зі сплати аліментів. Водночас суд враховує і позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21), який зазначав, що: при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 188 555 грн. 36 коп. В іншій частині позову слід відмовити. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial