Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

23 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 22668,46 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01 листопада 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), що є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1466-3991. На виконання вимог Кредитного договору [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор А5088 для підписання Кредитного договору № 1466-3991 від 01 листопада 2024 року та підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7900,00 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 21 день, знижена процентна ставка 0,01 % в день, стандартна процентна ставка 1,00 % в день. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме: отримавши кредитні кошти, відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин. Станом на 05 травня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідачки, яка виникла на підставі кредитного договору № 1466-3991 від 01 листопада 2024 року, становить 22668,46 грн, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 7900,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами в сумі 14278,46 грн, заборгованість по штрафам в сумі 490,00 грн. Відповідачка не повернула в повному обсязі кредит ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 1466-3991 від 01 листопада 2024 року та сплачений при подачі позовної заяви судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без участі представника позивача, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні суду повідомила, що одноразового ідентифікатора не отримувала і кредитного договору не підписувала. В останнє судове засідання відповідачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, вислухавши відповідачку, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. 01 листопада 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1466-3991. Відповідачка [PERSON] була ознайомлена з умовами отримання кредиту, відсотками та штрафними санкціями, які можуть бути стягнуті в разі порушення умов договору, що підтверджується умовами Договору про відкриття кредитної лінії № 1466-3991 та правилами відкриття кредитної лінії, копії яких додані до матеріалів справи. На офіційному веб-сайті «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з надання розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Відповідачці був наданий одноразовий ідентифікатор А5088 для підписання Кредитного договору № 1466-3991 від 01 листопада 2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Доводи відповідачки ро те, що вона не отримувала одноразовий ідентифікатор і не підписувала Договір про відкриття кредитної лінії № 1466-3991 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Позивачем було надано суду Моніторинг дій користувача [PERSON] в Інформаційно-телекомунікаційній системі, в якій наявна інформація, що підтверджує як введення одноразового ідентифікатора, так і факт перерахування коштів. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7900,00 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 21 день, знижена % ставка 0,01 % в день, стандартна % ставка 1,00 % в день. Відповідачка підтвердла виникнення своїх зобов`язань шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», отримавши кредитні кошти Відповідачка не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин. Факт надання коштів відповідачці підтверджується також довідкою про перерахування суми кредиту № 1466-3991 від 01 листопада 2024 року [PERSON] , копія якої додана до матеріалів справи. Факт отримання відповідачкою кредиту в сумі 7900 грн підтверджується інформацією Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в якій зазначено номер карти, емітованої на ім`я [PERSON] та рух коштів по вказаній картці. Відповідачка порушила визначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит позивачу, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 1 статті 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено ст. 549 ЦК України. Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, суд констатує, що відповідачка була ознайомлена і погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання договору про надання банківських послуг № 1466-3991 від 01 листопада 2024 року. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті в строк, визначений договором, та не сплачені передбачені умовами договору проценти, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, сплати визначених сторонами у договорі процентів. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, загальний розмір заборгованості відповідачки перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» станом на 05 травня 2025 року, яка виникла на підставі кредитного договору № 1466-3991 від 01 листопада 2024 року становить 22668,46 грн, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 7900,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами в сумі 14278,46 грн, заборгованість по штрафам в сумі 490,00 грн. Відповідачка у судовому засіданні не оспорювала сум заборгованості, крім заборгованості по штрафу. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачка порушила умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатила, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість в сумі 22178,46 грн. Разом з тим, суд не погоджується з аргументами позивача щодо стягнення з відповідачки нарахованої заборгованості за штрафами. В Україні діє воєнний стан, який був введений в дію відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, який був неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України № 793/2025 від 20 жовтня 2025 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 жовтня 2025 року № 4643-IX. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір з відповідачкою укладено під час дії воєнного стану. Таким чином, враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне у стягненні штрафу за кредитним договором № 1466-3991 від 01 листопада 2024 року в розмірі 490,00 грн відмовити, оскільки нарахування та стягнення неустойки (штрафу, пені) за невиконання кредитного зобов`язання в період дії воєнного стану суперечить вимогам закону. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 22668,46 грн і задоволено на суму 22178,46 грн, тобто на 97,83% (22178,46х100:22668,46). Таким чином, з [PERSON] на корить ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»слід стягнути 2369,83 грн. (2422,40х97,83%) судового збору.

Outcome: partial