Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (третя особа [PERSON] ) про стягнення страхового відшкодування. 23 грудня 2025 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова ухвалено: позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (третя особа [PERSON] ) про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь [PERSON] 430056 (чотириста тридцять тисяч п`ятдесят шість) гривень 44 коп. страхового відшкодування; в решті позову відмовити. 03 січня 2026 року представник позивача звернувся до суду зі заявою (клопотанням), в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення на користь позивача з відповідача сплачені ним судові витрати, а саме: 3820,32 грн витрат на залучення експерта та 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу /Т-2 а.с.209-212/. У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить заяву задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, подав до суду письмові заперечення /Т-2 а.с.225-228/, у яких просить у задоволені зави відмовити, додатково вказуючи на те, що позов було задоволено частково, лише на 75,5% від розміру заявлених позовних вимог, і тому відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат у повному обсязі. Також, просить зменшити заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали заяви, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. За правилом пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 25 вересня 2024 року ухвалою суду призначено у справі судову пожежно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експертам Львівського НДЕКЦ МВС України, а провадження у справі на час проведення експертизи зупинене /Т-2 а.с.117/. 01 жовтня 2025 року до суду надійшов висновок судової пожежно-технічної експертизи Львівського НДЕКЦ МВС України від 19 вересня 2025 року № СЕ-19/114-25/4177-ПТ /Т-2 а.с.134/. Представником позивача до заяви долучено квитанцію від 11 березня 2025 року, відповідно до якої позивачем було сплачено 3820,32 грн за проведення вказаної судової експертизи /Т-2 а.с.216/. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2884,10 грн витрат на залучення експерта, що становить 75,5% від загального розміру вказаних витрат (75,5% (відсоткове значення задоволених майнових вимог віл загального розміру заявлених позовних вимог) х (3820,32 грн : 100%) = 2884,10 грн). Щодо вимог про стягнення 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, то суд приходить до наступних висновків. У матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги № № 94 від 17 червня 2024 року про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Лепехом М.М., копія акту виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги № 94 від 17 червня 2024 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг адвоката становить 50000,00 грн, копія квитанції від 12 серпня 2024 року про перерахування 50000,00 грн позивачем на рахунок ФОП [PERSON] /Т-2 а.с.214,215,217/. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial