Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовною заявою до Рівненської міської ради (далі відповідач), в якій просить визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на: цегляну будівлю насосної станції та станції перекачки з резервуарами для технічної води з люками, позначеної за поверховим планом літерою Н-1/П-1, загальною площею 98,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; будівлю градирні, позначеної за поверховим планом літерою Л-1, загальною площею 19,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовну заяву мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, тому на підставі її заяви державним нотаріусом Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області Костюковою О.О. було відкрито спадкову справу №174/2025. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки мати чоловіка [PERSON] та їхні спільні з чоловіком сини [PERSON] і [PERSON] написали відмови від їхніх 1/4 часток у спадковому майні на її користь. До складу спадщини, зокрема, входять: цегляна будівля насосної станції та станції перекачки з резервуарами для технічної води з люками, загальною площею 98,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та будівля градирні, загальною площею 19,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, як було встановлено державним нотаріусом Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області Костюковою О.О., вищезазначені об`єкти нерухомого майна, які є окремими майновими комплексами, 18 жовтня 2013 року було зареєстровано за її чоловіком [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Філюк В.М. помилково за єдиним реєстраційний номером №1419998, нотаріусом також не було відкрито новий розділ на кожен об`єкт і не було сформовано дві окремі реєстраційні справи. Саме тому 05 листопада 2025 року вона отримала постанову № 1980/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на підставі якої їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на відповідні будівлі та споруди. Відтак, у зв`язку із помилкою, наявною у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вона не має можливості отримати необхідні свідоцтва про право на спадщину, що порушує її спадкові права та інтереси. В підготовчому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав у ньому наведених, просив задовольнити, а судові витрати покласти на позивача. Представник відповідача [PERSON] в підготовчому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, позов визнала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області Костюкова О.О. в підготовче засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце його проведення, що підтверджується розпискою. 13 січня 2026 року державний нотаріус Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області Костюкова О.О. подала заяву, в якій просила справу слухати без її участі. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 22 липня 2000 року, актовий запис №637, прізвище після одруження: чоловіка [PERSON] ; дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 22 липня 2000 року, серії [NUMBER] . Згідно свідоцтв №4482 та №4484 від 18 жовтня 2013 року та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11157277 та №11160908 від 18 жовтня 2013 року [PERSON] на праві власності належить нерухоме майно: цегляна будівля насосної станції та станції перекачки з резервуарами для технічної води з люками, позначена за поверховим планом літерою Н-1/П-1, загальною площею 98,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; будівля градирні, позначена за поверховим планом літерою Л-1, загальною площею 19,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Реєстраційний номер обох об`єктів нерухомого майна: 185775756101. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 31 березня 2025 року, серії [NUMBER] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80833085 від 14 квітня 2025 року після смерті [PERSON] . Рівненською державною нотаріальною конторою Рівненської області заведена спадкова справа №73941963 (номер у спадковому реєстрі), №174/2025 (номер у нотаріуса). Згідно матеріалів вказаної спадкової справи №174/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка була витребувана судом згідно ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2025 року, заповітів від імені [PERSON] не посвідчувалося, спадкоємцем за законом першої черги на майно спадкодавця є його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину заявою зареєстрованою у книзі обліку і реєстрації спадкових справа за № 437 від 14 квітня 2025 року, на все належне майно, у тому числі з урахуванням 1/4 частки, від якої відмовилась 09 червня 2025 року на її користь мати спадкодавця [PERSON] , 1/4 частки, від якої відмовився 28 квітня 2025 року на її користь син спадкодавця [PERSON] , 1/4 частки, від якої відмовився 22 травня 2025 року на її користь син спадкодавця [PERSON] . З постанови державного нотаріуса Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області Костюкової О.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 листопада 2025 року №1980/02-31 слідує, що відповідно до інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №450722574 від 05 листопада 2025 року, отриманої в порядку безпосереднього доступу нотаріуса перед видачею свідоцтва про право на спадщину на будівлі, споруди, розташовані по [ADDRESS] , є зареєстровані на розмір частки 1 (один) 2 (двоє) відомостей про речові права власності за №2951088 та №2950029 в реєстраційному номері об`єкта нерухомого майна 185775756101 на ім`я спадкодавця [PERSON] . Зазначені об`єкти нерухомого майна зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М., на підставі нотаріальних документів виданих цим нотаріусом, а саме свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за реєстровим №4484 та на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за реєстровим №4482. Згідно з частиною 2 статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на них вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер відповідному об`єкту. У зв`язку з чим встановлено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами спадкодавця на нерухоме майно у Державному реєстрі речовими правами на нерухоме майно. З огляду на це, видати свідоцтва про право на спадщину щодо об`єктів нерухомого майна спадкодавця, розташованих по [ADDRESS] та провести одночасно реєстраційні дії щодо державної реєстрації прав в результаті вчинення такої нотаріальної дії на цілі об`єкти нерухомого майна в межах одного розділу, відкритому у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, немає правових підстав. До вказаної постанови нотаріуса приєднано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №450722574 від 05 листопада 2025 року, згідно якої за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 185775756101, будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані на розмір частки один двоє відомостей про речові права: 2951088; №2950029, на ім`я [PERSON] . Зазначені об`єкти нерухомого майна зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М., на підставі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за реєстровим №4484 та №4482. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як на обґрунтування позовних вимог у цій справі [PERSON] посилається на те, що через помилку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вона не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, що підтверджується відповідною відмовою у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, позивач звернулася до суду із метою захисту свого спадкового права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частиною другою статті 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач після смерті свого чоловіка [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області Костюкової О.О. з метою одержання свідоцтв про право на спадщину за законом на будівлі, споруди, розташовані по [ADDRESS] , але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами спадкодавця на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Враховуючи, що позивач має право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка, проте через суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами не має можливості зареєструвати право власності на будівлі, споруди, розташовані по [ADDRESS] , суд доходить висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на: цегляну будівлю насосної станції та станції перекачки з резервуарами для технічної води з люками, позначеної за поверховим планом літерою Н-1/П-1, загальною площею 98,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; будівлю градирні, позначеної за поверховим планом літерою Л-1, загальною площею 19,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на: цегляну будівлю насосної станції та станції перекачки з резервуарами для технічної води з люками, позначеної за поверховим планом літерою Н-1/П-1, загальною площею 98,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; будівлю градирні, позначеної за поверховим планом літерою Л-1, загальною площею 19,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , такими, що підлягають задоволенню і приймає визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 761 грн. 41 коп., а решту витрат в розмірі 761 грн. 41 коп. з відповідача не стягує, оскільки ці витрати представник позивача Юсько І.М. просив покласти на позивача.

Outcome: approved