Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною. В обгрунтовання позовної заяви зазначено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді: - земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої в [ADDRESS] , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 5122385900:02:002:0207, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №466476 від 01.09.2010 року; - земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS] , загальною площею 0,0350 га, кадастровий номер 5122385900:02:002:0236, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №466488 від 01.09.2010 року; - житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту, складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 24.09.2025 року, житловий будинок в [ADDRESS] в цілому складається з: житлового будинку - літ. А житловою площею 53,1 кв.м. та загальною площею 105,5 кв. м., гаражу - літ. Б, кухні - літ. В, сараю - літ. Г, сараю - літ. Д, надвірних споруд - № 1-3. Позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] та будучи дружиною померлого, прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, внаслідок чого було відкрито спадкову справу №102/2017. Однак, звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини після померлого чоловіка, їй нотаріусом було роз`яснено, що через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливо та необхідно звернутися до суду за вирішенням цього питання. В зв`язку з тим, що позивач, як спадкоємцем за законом не може оформити спадкові права інакше ніж у судовому порядку, це стало підставою для звернення до суду з позовом. В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на: - земельну ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої в [ADDRESS] , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 5122385900:02:002:0207, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №466476 від 01.09.2010 року; - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS] , загальною площею 0,0350 га, кадастровий номер 5122385900:02:002:0236, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №466488 від 01.09.2010 року; - житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А житловою площею 53,1 кв.м. та загальною площею 105,5 кв. м., гаражу - літ. Б, кухні - літ. В, сараю - літ. Г, сараю - літ. Д, надвірних споруд - № 1-3, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги позивача визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 11.10.1975 року Шевченківським сіль ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 11.10.1975 року, про що було складено відповідний актовий запис № 27 від 11.10.1975 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] », /а.с.6/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.05.1976 року Шевченківським сіль ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 57 від 03.05.1976 року. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] , /а.с.40/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.05.1979 року Шевченківською сільською Радою Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 37 від 05.05.1979 року. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] , /а.с.41/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Шевченкове Ізмаїльський район Одеська область, актовий запис № 676 від 21.11.2014 року, /а. с. 10/. Згідно Виписки з по господарської книги №311 від 10.10.2025 року виданої старостою Шевченківського старостинського округу №1 виконавчого комітету Кілійської міської ради встановлено, що згідно даних по господарської книги №10 за 2021-2025 роки на ім`я [PERSON] , 1952 року народження, який помер [INFO] , зареєстрований житловий будинок, господарські споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею - 0,2500 га, в.т. присадибна ділянка - 0,2500 га. Земельна ділянка приватизована згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №466476 виданого Відділом Держкомзему у Кілійському районі Одеської області 01.09.2010 року на підставі рішення Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області №423 від 17 грудня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки 5122385900:02:002:0207, /а.с.9/. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, складеного 24.09.2025 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] встановлено, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: літ. «А»- житловий будинок (загальна площа 105,5 кв. метра, житлова площа 53,1 кв. метра), літ. «Б»- гараж, літ. «В» - кухня, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, №1-3 - надвірні споруди, /а. с. 11-13/. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 466476, виданого 01.09.2010 року головою Шевченківської сільської ради, вбачається, що [PERSON] , який проживає в с. Шевченкове, на підставі рішення Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області від 14 червня 1994 року № 04 та рішення Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області від 17 грудня 2009 року №423, є власником земельної ділянки площею 0,2500 гектарів, кадастровий номер: 5122385900:02:002:0207, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), /а.с.7/. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 466488, виданого 01.09.2010 року головою Шевченківської сільської ради, вбачається, що [PERSON] , який проживає в с. Шевченкове, на підставі рішення Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області від 14 червня 1994 року № 04 та рішення Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області від 17 грудня 2009 року №423, є власником земельної ділянки площею 0,2500 гектарів, кадастровий номер: 5122385900:02:002:0236, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства, /а.с.8/. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83191348 від 10.11.2025 року сформованою Одеським державним нотаріальним архівом встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 15.05.2015 року була заведена спадкова справа №251/2015 до майна померлого, та 24.03.2017 року була передана до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори за №102/2017, /а.с.24/. З копії спадкової справи №102/2017, заведеної 15.05.2015 року вбачається, що заявою № 456 від 15.05.2015 року, поданою [PERSON] , заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , /а.с.33/. Згідно заяви за вх. №457 від 15.05.2015 року, поданою [PERSON] встановлено, що заявник відмовився від належної йому частки спадкового майна за законом, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , /а.с.34/. Згідно заяви за вх. №458 від 15.05.2015 року, поданою [PERSON] встановлено, що заявник відмовився від належної йому частки спадкового майна за законом, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , /а.с.34/. Згідно довідки №657/01.01.23 виданої 23.03.2017 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області вбачається, що [PERSON] , 1952 року народження, який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1977 року до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою постійно проживали: - [PERSON] , [INFO] дружина, - [PERSON] , 1976 року народження син; - [PERSON] , 1979 року народження син. За відомостями Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, заповіт [PERSON] не залишав, /а.с.36/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.2017 року виданого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 799 встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1952 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб- платників податків - [NUMBER] , яка зареєстрована в [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею - 2,3028 гектари, у тому числі по угіддям: рілля - 2,3028 гектари, розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області. Вищевказана земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії P1 № 452739, виданого Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області 10 жовтня 2001 року, на підставі рішення Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області від 23 серпня 2001 року № 133 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3320. Кадастровий номер 5122385900:01:003:0320. Земельна ділянка передана спадкодавцю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Категорія землі: земля сільськогосподарського призначення, /а.с.57/. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до п. п. 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку та позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права на іншу частину спадкового майна, яке залишилось після смерті чоловіка, у зв`язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved