Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

26 серпня 2025 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла позовна заява [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ЖК «Літак» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, у якій позивач просить суд : - визнати протиправними дії Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку " ЖК "Літак" в особі голви правління Карачун Л. щодо нарахування розміру внесків [PERSON] з 01.05.2025 р. із розрахунку загальної площі 28,15 кв.м., яка не відповідає витягу з реєстру нерухомого майна; -скасувати відповідь Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК " Літак" за підписом голови правління Карачун Л. від 18.07.2025 рокуза № 46; - зобов"язати Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку " ЖК " Літак" в особі голови правління Карачун Л. здійснювати нарахування внесків [PERSON] з 01.05.2025 р. із розрахунку загальної площі 12,625 кв.м., яка відповідає витягу з реєстру нерухомого майна. Позов обгрунтовує тим, що з моменту створення ОСББ ЖК « Літак» йому почали надходити квитанції на оплату внесків ОСББ ЖК «Літак», які не відповідають відомостям з Державного реєстру речових прав, а саме відповідно до витягу він володіє часткою квартири за адресою [ADDRESS] ) де загальна площа складає 50,5 кв.м., тобто його частка 12, 625 кв.м., а не 28,15 кв.м., як вказано у квитанції за травень 2025 року, яку йому надіслала голова ОСББ Л. Карачун. У зв`язку з продовженням направлення йому подібних квитанцій він звернувся з письмовою заявою до голови ОСББ ЖК «Літак» 18.07.2025 року за № 46 йому надійшла відповідь, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» кожен співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки передбачені Статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески та платежі. А тому, на його думку, голова ОСББ Л.Карачун вчняючи самоправство ігнорує належним чином свої обов`язки та відмовляється нараховувати та направляти квитанції на сплату внесків співвласникам квартири [ADDRESS] відповідно до інформації державного реєстру речових прав. Звертає увагу суду, що всі співвласники квартири [ADDRESS] є повнолітніми та дієздатними. У відзиві на позов представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на наступне. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , ( частка ), [PERSON] ( частка ), [PERSON] ( частка ). Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.07.2022 року у справі № 712/8714/21 визначено порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділено в користування [PERSON] житлову кімнату № 7 площею 17,1 кв.м. з балконом, [PERSON] виділено в користування житлову кімнату № 6 площею 12 кв.м. у спільному користуванні сторін залишено кухню ( № 5), вбиральню ( № [NUMBER] , ванну кімнату № 3), передпокій ( № 1 та № 2). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином позивача, що узгоджується з обставинами встановленими у рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.07.2022 року у справі № 712/8714/21. З відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав встановлено, що [PERSON] набув права власності на частку квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 13.08.2019 року. 15.11.2025 року [PERSON] ( сину позивача) виповнилось 19 років, проте він не звертався до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку з відповідною заявою про розподіл особових рахунків, в судовому порядку питання щодо встановлення порядку користування квартирою та утримання квартири між [PERSON] та його повнолітнім сином [PERSON] не вирішувалось. З посиланням на правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 751/1560/19 просить суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, повідомляє суд про розмір витрат, які планує понести відповідач та які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн, докази про понесення яких будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Ухвалою від 02 вересня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у вказаній цивільній справі на підставі п.1.ч.1 ст.186 ЦПК України. Постановою Черкаського апеляційного суду від 30.10.2025 року ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.09.2025 року скасовано, матеріали за вказаним позовом направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. З урахуванням висновків Черкаського апеляційного суду викладених у постанові від 30.10.2025 року, 07.10. 2025 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику повідомлення сторін. Ухвалою від 26 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічного, повно й об`єктивного проаналізувавши надані суду докази, оцінивши докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, 18.06.2025 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до голови правління ОСББ « ЖК «Літак» в якій просив негайно виправити у квитанції на оплату внесків ОСБ ЖК « Літак» за травень 2025 року до наявного права власності у квартирі 195 завищену удвічі суму платежу та надати виправлену квитанцію для оплати внесків ОСББ « ЖК Літак» за травень 2025 року ( а.с.5). 18.07.2025 року за вих. № 46 [PERSON] надано відповідь на вказану заяву, у якій повідомлено, що відповідно до рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 30.04.2025 року затверджено кошторис доходів і витрат на 2025-2026 роки та розмір внеску на управління багатоквартирним будинком з 01.05.2025 року в розмірі 9 грн. за 1 кв.м. Про прийняте рішення було повідомлено співвласників , в тому числі і [PERSON] під особистий підпис. У відповідності з квитанцією на оплату внесків за травень 2025 року здійснено нарахування за особистим рахунком № [NUMBER] , що належить споживачу [PERSON] 253, 35 грн. Позивач не погоджується із таким нарахування, оскільки на його думку його частка у майні складає , площа у квартирі, за яку він має сплачувати внесок ОСББ становить 12,625 кв.м., а не 28,15 кв.м, як визначив відповідач. Суд вважає такі доводи позивача безпідставними виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] у 2021 році звернувся до Соснівського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] , зацікавлені особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», Комунальне підприємство«Черкасиводоканал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут», відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» Приватного акціонерного товариства «Хімволокно», Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова Якість» Дільниця 30», третя особа - Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визначення порядку користування квартирою. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2022 року у даній справі позов задоволено частково. Визначено порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши у користування [PERSON] житлову кімнату № 7 площею 17,1 кв.м. з балконом. [PERSON] виділити у користування житлову кімнату площею 12,2 кв.м. У спільному користуванні сторін залишити кухню ( № 5), вбиральню ( № 4), ванну кімнату ( № 3), передпокій ( № 1 та №2). Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України " Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"(Закон № 417-VІІІ), предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку (частина перша статті 2 вказаного Закону). За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 417-VIII, управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - ОСББ (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку) (частина перша статті 9 Закону № 417-VIII). За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. За частиною першою статті 10 Закону № 417-VIIIспіввласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Наявність вказівки на особливості законодавчого регулювання порядку проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень не означає того, що зі створенням ОСББ на правовідносини з управління спільним майном багатоквартирного будинку вже не поширюються приписи Закону № 417-VIII, адже за таких обставин співвласники багатоквартирних будинків не перестають бути учасниками відносин зі здійснення права власності у багатоквартирному будинку. Стаття 6 Закону № 417-VІІІ визначає права співвласників багатоквартирного будинку. За змістом пунктів 1, 2 частини першої цієї статті співвласники багатоквартирного будинку мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника. Разом з тим, за змістом пунктів 1, 5 частини першої статті 7 указаного Закону, співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників. Аналогічні вимоги містять положення частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом Отже, управління майном багатоквартирного будинку є правом (та, відповідно, обов`язком) власників приміщень у багатоквартирному будинку, яке може реалізовуватися та виконуватися ними через ОСББ, створене в цьому будинку, або шляхом передачі відповідних функцій (чи їх частини) управителю або асоціації. Визначення порядку управління багатоквартирним будинком (тобто, вирішення питання про те, наділити цими функціями ОСББ, створене в цьому будинку, чи передати відповідні функції (чи їх частину) управителю або асоціації, є невід`ємною складовою реалізації прав та виконання обов`язків співвласниками багатоквартирного будинку щодо належного утримання та управління спільним майном, що здійснюється за їх безпосереднім волевиявленням. Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів ОСББ) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. З матеріалів справи вбачається, що рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку " ЖК "Літак" від 30 квітня 2025 року затверджено кошторис доходів і витрат на 2025-2026 роки та розмір внеску на управління багатоквартирним будинком по [ADDRESS] з 01.05.2025 року в розмірі 9 грн. за 1 кв.м. Відповідачем [PERSON] здійснюється нарахування внесків згідно особового рахунку № [NUMBER] , що відкритий відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.07.2022 року у справі № 712/8714/21, згідно якого йому разом із неповнолітнім сином виділено у користування житлову кімнату № 7 площею 17,1 кв.м. з балконом , залишено у спільному користуванні з [PERSON] ( іншим співвласником) кухню, вбиральню, ванну кімнату, передпокій. Вказане спростовує доводи позивача про те, що площа квартири, що перебуває у його користуванні складає 12, 625, кв.м. Водночас відносини, що виникають у процесі надання послуг з управління багатоквартирним будинком, регулюються Законом України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII), згідно зі статтею 13 якого залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 2189-VIII послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору, а управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Споживачами такої послуги може бути індивідуальний споживач (фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги), або колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Статті 19, ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги передбачають, що відносини між споживачами у сфері житлово-комунальних послуг, здійснюються виключно на договірних засадах. Укладення договору про надання житлово-комунальних послуг є основним обов`язком споживача. Також, нормою ст.21 ч.2 п.3 того ж Закону визначено обов`язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином розподіл особового рахунку є можливим лише за умови укладення з кожним із споживачів окремих договорів про надання послуг. Відповідно до ст.179 ЖК УРСР користування будинками (квартирами) та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями. Згідно з п. 7 Правил користування приміщенням житлових будинків затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 (зі змінами та доповненнями; надалі - Правила) власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 10 Правил передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Згідно з цими Правилами, мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: 1) за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); 2) за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; 3) за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що позивач звертався із вимогами щодо встановлення порядку користування квартирою до суду, судом було постановлено рішення, встановлено порядок користування квартирою між співвласниками [PERSON] та [PERSON] та виділено кожному окремі кімнати у квартирі. Постановляючи зазначене рішення, судом при вирішенні питання про можливість встановлення співвласникам порядку користування спільним майном в натурі з урахуванням запропонованого позивачем варіанту виділу окремих частин квартири в розмірах, наближених до належних співвласникам часток, взято до уваги те, що спірна квартира є двокімнатною, а співвласників - три ( третім співвласником на т ой час був неповнолітній син позивача [PERSON] , [INFO] ) тому, вважав за можливе виділити в користування позивачу кімнату більшою площею. Відповідачем здійснюються нарахування внесків саме відповідно до встановленого в судовому порядку користування квартирою та розділених на підставі вказаного рішення особових рахунків по вказаній квартирі ( [PERSON] має особовий рахунок № [NUMBER] ). В той же час, після досягнення сином позивача, [PERSON] повноліття, ані він, ані [PERSON] не звертались до ОСББ "ЖК " Літак" з питанням щодо розподілу особового рахунку № 195/1 , та за яким здійснюються нарахування саме на загальну площу приміщень, які виділені у користування [PERSON] разом з неповнолітнім на той час сином та іншим співвласником квартири- [PERSON] . Отже, встановлені судом обставини та досліджені докази свідчать про те, що порядок користування між позивачем та його сином, який наразі є повнолітнім, належною їм квартирою не встановлювався, між ними не було укладено договору про участь у витратах на оплату житлово-комунальних послуг, факт виділення у користування кожному з них конкретної житлової площі, за яку б здійснювалась оплата за самостійним особовим рахунком відсутній, у зв"язку з чим, дії відповідача щодо нарахування розміру внесків за управління багатоквартирним будинком є правомірними, а позов таким, що не підлягає до задоволення. Слід також зазначити, що діючим законодавством обов`язок по оплаті комунальних платежів, покладений на кожного з співвласників, відповідно до частки співвласника у квартирі. У разі ухилення співвласника від виконання своїх зобов`язань по оплаті за комунальні послуги, інші співвласники, які оплачують ці послуги, мають право на стягнення коштів, сплачених ними з співвласника, який таку оплату не проводить. У разі відмови співвласника у добровільному порядку сплатити кошти співвласнику чи співвласникам, особа має право за захистом своїх інтересів звернутись до суду з відповідним позовом. З огляду на викладене вище, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідними позовними вимогами до [PERSON] про стягнення коштів, які ним будуть сплачені за управління багатоквартирним будинком Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України»). На підставі викладеного та

Outcome: dismissed