Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 21 травня 2023 року між ТзОВ «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 32136-05/2023 про надання фінансового кредиту (далі по тексту рішення - Кредитний договір). ТзОВ «Інвеструм» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, надало відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 000,00 гривень. 03 липня 2023 року між ТзОВ «Інвеструм» між ТзОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого ТзОВ «Стар Файненс Груп» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Фінансова Компанія ТзОВ «Інвеструм», включно й до [PERSON] за Кредитним договором. 29 січня 2024 року ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТзОВ «Стар Файненс Груп», в тому числі, й до [PERSON] за Кредитним договором. Заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 32136-05/2023 від 21 травня 2023 року станом на дату звернення до суду з позовом становить 38 000 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 000 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 28 000 гривень. На підставі наведеного ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором в розмірі 38 000 гривень, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 22 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з відповіддю № 1747142 від 08 вересня 2025 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери встановлено, що [PERSON] має фактичну адресу проживання: [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України та надіслано відповідачу копію позовної заяви з додатками (а. с. 76). Крім того, відповідачу на вищевказану адресу було надіслано судову повістку, однак такий лист повернувся до суду неврученим адресату з відміткою «адресат відсутній». Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. За наявності умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, 21 травня 2023 року між ТзОВ «Інвеструм» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 32136/05/2023, відповідно до умов якого клієнту надано фінансовий кредит в розмірі 10 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W8764, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору «адреса, реквізити та підпис сторін». Згідно з п. 1.2 вищевказаного договору кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 21 травня 2023 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 14 травня 2024 року. Процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту (п. 1.4.1 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 21 день. Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441-11хх-хххх-2124, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. ТзОВ «Інвеструм» відповідно до умов Кредитного договору свої зобов`язання перед відповідачкою [PERSON] виконало шляхом зарахування кредитних коштів у розмірі 10 000 гривень на платіжну картку відповідачки № 4441-11хх-хххх-2124, що підтверджується копією довідки ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» від 16 квітня 2025 року. 03 липня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір факторингу № 3072023, згідно п.1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 320904260,80 грн, що виникли у Клієнта за Основними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. На підставі цього договору Фактор стає Новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимоги за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті за Основними договорами, строк платежу за яким настав, а також вимог по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі відповідно дододатка №2 до цього договору ( п. 1.2. Договору факторингу №3072023). Відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за Основними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у дату укладення цього договору та Акту приймання-передачі ( п. 1.4. Договору факторингу №3072023). Відповідно до п. 4.1 договору факторингу № 3072023 за відступлення прав вимоги до боржників за основними договорами Фактор сплачує Клієнту загальну грошову суму в розмірі….(далі заблюрено) 29 січня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 29012024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 38 000 гривень з яких: 10 000 гривень - сума основного боргу за кредитом; 28 000 гривень - сума заборгованості по відсотках. Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення таких видів економічної діяльності, як, зокрема, 64.92 Інші види кредитування (основний). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1ст. 530ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив правовий висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року, справа № 916/2286/16, відповідно до якої відсутність доказів на підтвердження повної оплати за договором факторингу є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволені заяви про стягнення заборгованості. У справі, що розглядається позивач зазначає, що право вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором віступалось двічі: від первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп», а в подальшому та від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Разом з тим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами перехід права вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 32136-05/2023 від 21 травня 2023 року від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп». Так, відповідно до пунктів 1.2. та 1.4. Договору факторингу № 3072023 від 03 липня 2023 року Фактор, тобто ТОВ «Стар Файненс Груп» стає Новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку № 2 цього Договору. Проте, позивачем не надано суду 1) Акт приймання-передачі відповідно до додатку № 2 до договору факторингу № 3072023 від 03 липня 2023 року та 2) доказів на підтвердження оплати за договором факторингу. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги за Кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп», наступний перехід прав вимоги, який є похідним, не може підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього фактора - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі №755/18920/18). Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №916/2040/20). З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed