Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» (далі - ТОВ «ІННОВА НОВА») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 09 квітня 2025 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено в електронній формі договір про надання грошових коштів у кредит №7753330425 (далі кредитний договір), за умовами якого товариство надало відповідачу на споживчі потреби кредит у розмірі 5000 грн. строком на 360 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки у розмірі 1% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.2.5 договору, а також процентної ставки у розмірі 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії договору, або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Також за умовами договору кредиту сторони передбачили сплату позичальником комісії, пов`язаної із наданням кредиту у розмірі 15% від суми наданого кредиту. Крім того, сторони передбачали можливість застосування зниженої процентної ставки у розмірі 0,6% в день за умови, якщо позичальник 29 квітня 2025 року сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У свою чергу [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісію та неустойку. Однак, відповідач допустив прострочення платежів, в зв`язку із чим станом на дату подачі позову його заборгованість за кредитним договором становить 22348 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 7348 грн. заборгованість за процентами, 10000 грн. сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язання. Таким чином, ТОВ «ІННОВА НОВА», яке змінило назву з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на ТОВ «ІННОВА НОВА», просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 22348 грн., а також 2422,40 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «ІННОВА НОВА» - адвокат Андрущенко М.В., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, однак у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи у його відсутності на підставі поданих ним письмових доказів. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, подав заяву, у якій вказав, що визнає позовні вимоги лише в частині стягнення з нього заборгованості по тілу кредиту та процентах, однак просить відмовити у позові в частині стягнення пені, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 09 квітня 2025 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», яке на підставі рішення єдиного учасника товариства №05-09/2025 від 05 вересня 2025 року змінило назву на ТОВ «ІННОВА НОВА», та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про надання коштів у кредит №7753330425, за умовами якого ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» надало [PERSON] кредит у розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити нараховані проценти відповідно до графіка платежів та комісію. За умовами вказаного кредитного договору сторони передбачили, що кредит надається строком на 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів, останній платіж із періодом внесення 20 днів; дата здійснення останнього платежу 04 квітня 2026 року. Також сторони узгодили, що за користування кредитом [PERSON] сплачує проценти у розмірі стандартної процентної ставки 1% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.2.5 договору, а також процентної ставки у розмірі 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії договору, або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Крім того, сторони передбачали можливість застосування зниженої процентної ставки у розмірі 0,6% в день за умови, якщо позичальник 29 квітня 2025 року сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Також за умовами договору кредиту сторони передбачили сплату позичальником комісії, пов`язаної із наданням кредиту у розмірі 15% від суми наданого кредиту. За порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, сторони передбачили право кредитодавця стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. За умовами кредитного договору у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або комісії за надання кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі. [PERSON] підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «8703», а ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» 09 квітня 2025 року о 16:36 перерахувало суму кредиту в розмірі 5000 грн. на вказану відповідачем платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] . За інформацією АТ «Сенс Банк» №17775-БТ-32.3/2025 від 11 грудня 2025 року, отриманою на виконання ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2025 року, на ім`я [PERSON] у АТ «Сенс Банк» відкрито картку № [NUMBER] , на яку 09 квітня 2025 року було зараховано кошти у сумі 5000 грн. [PERSON] здійснив часткову оплату по кредитному договору на загальну суму 2350 грн., зокрема, 29 квітня 2025 року ним сплачено 1350 грн., з яких 600 грн. зараховано на оплату процентів, 750 на сплату комісії, 20 травня 2025 року 1000 грн., які були зараховані на сплату процентів. Однак, у подальшому [PERSON] порушив умови договору, будь-яких коштів на погашення кредиту не вносив та здійснив прострочення чергових платежів, у зв`язку з чим позивач просить достроково стягнути з нього заборгованість, яка утворилась станом на 14 жовтня 2025 року в розмірі 22348 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 7348 грн. заборгованість за процентами, 10000 грн. пеня. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №675-VIII) слідує,що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). За змістом статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Досліджені судом докази вказують на те, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», яке змінило назву на ТОВ «ІННОВА НОВА», і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронними підписами. [PERSON] підписав цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем «8703»), направленим товариством на телефонний номер відповідача. При укладанні кредитного договору відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. На виконання умов кредитного договору ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» перерахувало грошові кошти (5000 грн.) на банківський рахунок [PERSON] , який самостійно вніс до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства номер своєї платіжної картки. На виконання умов кредитного договору [PERSON] частково сплатив нараховані проценти та комісію за надання кредиту на суму 2350 грн., однак починаючи з 08 червня 2025 року допустив прострочення платежів і жодних коштів згідно Графіку платежів не вносив. Представлений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідає умовам договору, в якому відображено інформацію стосовно розміру основного боргу (5000 грн.), загальної кількості днів користування кредитом (360 днів), періоду нарахування процентів в межах строку дії договору кредиту з 09 квітня 2025 року по 14 жовтня 2025 та розміру процентів, нарахованих та несплачених за цей період в сумі 7348 грн. Доказів, які б спростували цю заборгованість за кредитним договором, відповідачем не надано. Оскільки між сторонами укладено кредитний договір, відповідач отримав кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, допустив прострочення чергових платежів, тому відповідно до п.6.4 кредитного договору позивач має право вимагати повернення кредиту достроково. Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА НОВА» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 12348 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7348 грн. заборгованість за процентами. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ІННОВА НОВА» просило також стягнути з [PERSON] на свою користь 10000 грн. пені. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У п.7.4 кредитного договору сторони передбачили, що за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, кредитодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки пеня за кредитним договором в розмірі 10000 грн. нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь ТОВ «ІННОВА НОВА». Викладення на підставі Закону України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» у новій редакції пункту 6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1734-VIII «Про споживче кредитування» не змінює визначене ЦК України правове регулювання звільнення позичальників від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за кредитними договорами у період дії воєнного стану. З огляду на викладене, з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА НОВА» слід стягнути заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит №7753330425 від 09 квітня 2025 в розмірі 12348 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7348 грн. заборгованість за процентами. У стягненні пені в розмірі 10000 грн. слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 22348 грн., а задоволено на суму 12348 грн., тобто на 55,25% (12348 х 100 : 22348). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1338,38 грн. (2422,40 грн. х 55,25%) судового збору.

Outcome: partial