Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог, а також позиції учасників справи щодо позову. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту перебування на утриманні. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що вона є бабусею нині загиблого військовослужбовця [PERSON] . Її онук [PERSON] загинув [INFO] поблизу населеного пункту Червонопопівка Сєверодонецького району Луганської області під час виконання обов`язків військової служби щодо забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Позивачка вказує, що у зв`язку із ухиленням від виконання батьківських обов`язків матір`ю [PERSON] , постійним зловживанням нею алкогольними напоями, веденням аморального способу життя, фактичним залишенням дитини без догляду, вона, позивачка, взяла онука [PERSON] під опіку та він з шестирічного віку проживав разом з нею та перебував на її повному утриманні. Вони мали тісний родинний зв`язок, взаємні права та обов`язки членів сім`ї. Вона фактично виконувала всі батьківські обов`язки щодо догляду, виховання та утримання онука. Вони були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство. Всі витрати на харчування, одяг, навчання, лікування, інші потреби онука [PERSON] несла саме вона, позивачка. Після досягнення онуком повноліття та працевлаштування, останній надавав їй постійну, регулярну матеріальну допомогу, здійснював за нею догляд, з огляду на те, що її пенсії було недостатньо для покриття всіх необхідних витрат. Онук здійснював оплату комунальних послуг, купував їй продукти харчування, ліки, тощо. [PERSON] придбав їй телевізор, за свій кошт здійснив ремонт у квартирі. Навіть після свого одруження онук продовжував постійно фінансово утримувати її, допомагав їй як матеріально, так і своєю працею, піклувався про неї. Грошові кошти він передавав їй як особисто, так і доручав це своїй дружині [PERSON] . Після того, як у липні 2022 року її онука [PERSON] було мобілізовано, останній продовжував постійно надсилати на її картковий рахунок грошові кошти. За період служби з липня 2022 року по січень 2023 року онук перерахував їй близько 45 725,89 грн. Крім того, онук постійно надавав їй грошові кошти для її утримання готівкою. При цьому, за цей період вона отримала пенсії у сумі 26 255,16 грн, тобто її доходи були у декілька разів меншими за кошти, які надавав їй онук, утримуючи її фінансово. Таким чином, з 2009 року по 2023 рік вона перебувала на постійному утриманні нині загиблого онука. У позасудовому порядку вона не має можливості встановити факт її перебування на утриманні загиблого внука, а цей факт має для неї юридичне значення, адже встановлення такого факту їй необхідне для вирішення нею питання щодо отримання передбачених чинним законодавством соціальних пільг, гарантій та компенсацій, визначених Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», та одноразової грошової допомоги після загибелі її внука [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, позивачка [PERSON] просить встановити факт того, що вона перебувала на утриманні свого внука [PERSON] з 2009 року до 29 січня 2023 року, тобто до дня загибелі військовослужбовця [PERSON] . Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позову /а.с. 139-141/. У цьому відзиві відповідачка вказує, що її син [PERSON] був власником частини квартири, де проживала позивачка, а тому кошти, які її син перераховував на банківську картку позивачки, були перераховані ним для оплати комунальних послуг та частково на лікування і у подальшому на поховання його дядька [PERSON] , який з вересня 2022 року хворів та помер [INFO] . Надані позивачкою товарні чеки та накладні за 2012, 2018 роки не свідчать про те, що покупцем був саме [PERSON] і взагалі не підтверджують факт утримання та систематичність допомоги наданої останнім позивачці. Відповідачка вказує, що з 2017 по 2021 роки її нині загиблий син [PERSON] взагалі не працював, що підтверджується його трудовою книжкою. Телевізор було подаровано позивачці у 2020 році. [PERSON] з 2019 року проживав зі своєю сім`єю, а не з позивачкою. Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 17.06.2025 у справі № 529/234/25 було встановлено, що [PERSON] отримує пенсію у розмірі 6 450,00 грн, має доньку [PERSON] , яка постійно надає їй допомогу, купує ліки та здійснює нагляд за нею. Відповідачка вказує, що цим рішенням суду з неї стягнуто щомісячні аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу), окрім того, що вона протягом певного часу надавала їй матеріальну допомогу добровільно. Представник відповідача [PERSON] адвокат Грибовод В.В. надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі /а.с. 164-167/. У відзиві вказано, що платежі, які здійснювалися [PERSON] мали тимчасовий характер та були пов`язані із конкретними витратами. Платежі здійснювалися 14.09.2022, 13.11.2022, 16.12.2022, 11.01.2023, 13.01.2023, тобто протягом 4 місяців. Позивачкою не доведено постійний характер утримання її [PERSON] та відсутність у неї доходів. Крім того, позивачка має дітей, які зобов`язані її утримувати згідно положень чинного законодавства. Надані позивачкою товарні чеки та квитанції не підтверджують понесення таких витрат саме [PERSON] та здійснення таких витрат саме на утримання позивачки. Представник третьої особи Диканської селищної ради в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання, в якому ця селищна рада просила розглянути справу за відсутності її представника /а.с. 157/. Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, у поясненні щодо позову ця третя особа вказала, що при розгляді справи покладається на розсуд суду. У цьому поясненні та в клопотанні Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області просило розглянути справу за відсутності його представника /а.с. 103-104, 143/. Представник третьої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, у поясненні щодо позову ця третя особа просила відмовити у задоволенні позову та провести розгляд справи за відсутності її представника /а.с. 113-115/. У цьому поясненні вказано, що позивачка не надала доказів на підтвердження того, що вона не мала доходів та те, що доходи її онука [PERSON] були єдиним джерелом її доходу та відповідно вона перебувала на його повному утриманні. Позивачка отримує пенсію у розмірі 6 450,00 грн, яка є більшою за прожитковий мінімум працездатної особи на поточний рік. Позивачкою не надано достатніх доказів того, що онук за життя надавав їй фінансову допомогу, яка була для позивачки постійним та основним джерелом існування. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Павлюк І.О. в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити у повному обсязі. Позивачка вказала, що вона виховувала онука [PERSON] з чотирьох років, ні його батько, ні мати не брали участі у вихованні та догляді дитини. Її дочка [PERSON] покинула [PERSON] і поїхала до м. Полтави та майже 20 років не цікавилися сином. Вона повністю самоусунулася від виховання та утримання сина. Батьки [PERSON] не цікавилися його життям, вихованням, чи є в нього, що їсти чи одягнути. Не ходили до садочка та школи, щоб поцікавитися успіхами сина. Навіть на його випускний не прийшли. Позивачка вказала, що [PERSON] завжди про неї піклувався, постійно телефонував, допомагав матеріально. [PERSON] оплачував їй комунальні послуги, зробив ремонт, купляв їй продукти харчування, ліки, надав гроші на стоматолога близько 20 000,00 грн. Навіть після одруження та в подальшому мобілізації [PERSON] повністю її матеріально утримував, адже її пенсія невелика і її недостатньо для забезпечення всіх потреб. Вона перебувала саме на утриманні онука, діти їй не допомагали, не утримували матеріально. Посилаючись на вказане, позивачка просила задовольнити позов та встановити факт її перебування на повному утриманні загиблого онука [PERSON] . Позивачка вказала, що встановлення цього факту необхідне їй для отримання передбачених чинним законодавством соціальних пільг, гарантій та компенсацій, визначених Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», та одноразової грошової допомоги після загибелі її внука [PERSON] . Представник позивачки адвокат Павлюк І.О. вказав, що доданими до позовної заяви доказами та показаннями свідків у сукупності підтверджується факт постійного перебування позивачки на утриманні її внука [PERSON] . З шестирічного віку онук [PERSON] проживав разом з бабусею [PERSON] . Саме вона виховувала та утримувала онука. Пізніше [PERSON] став утримувати бабусю, постійно їй допомагав, адже її доходу у вигляді лише невеликої пенсії не вистачало на нормальне забезпечення життєвих потреб. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник відповідачки адвокат Костенко В.О. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що відповідачка [PERSON] з 2003 року має групу інвалідності безстроково, а тому через обмежені фізичні можливості не могла належним чином виховувати та утримувати сина. Тому [PERSON] проживав разом з бабусею [PERSON] , яка як близький родич зобов`язана піклуватися не тільки про своїх дітей, а й про онуків. [PERSON] надавав кошти [PERSON] як гарний онук, як матеріальну допомогу, та як компенсацію за те, що вона його раніше утримувала, однак це не було повним утриманням позивачки. Факт перебування позивачки на утриманні онука [PERSON] не підтверджений належними та достатніми доказами. Крім того, наявне рішення суду про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), що в свою чергу свідчить про те, що відповідчка теж утримувала позивачку. [PERSON] як законний представник відповідача малолітньої [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона заперечує проти задоволення позову. Вказала, що коли вона та [PERSON] одружилися у 2019 році, то вони періодично вдвох приїжджали до [PERSON] і їй відомо, що за необхідності [PERSON] купував для бабусі потрібні речі, давав кошти, як хороший онук, адже до укладення шлюбу він проживав саме з бабусею. [PERSON] працював не офіційно будівельником, з понеділка по п`ятницю був на роботі. Так він працював десь 7-8 місяців. [PERSON] вказала, що її чоловік [PERSON] дійсно матеріально іноді, нерегулярно допомагав бабусі [PERSON] , надавав їй кошти для оплати житлово-комунальних послуг, інших витрат, купив для бабусі в кредит телевізор. Однак, цей кредит він потім не сплачував, а [PERSON] сама його потім сплачувала. [PERSON] вказала, що вона та [PERSON] жили разом близько року, а потім він знову повернувся жити до бабусі. Нерегулярна матеріальна допомога позивачці з боку [PERSON] , на її думку, не є повним утриманням [PERSON] з боку [PERSON] . З матір`ю [PERSON] не спілкувався, говорячи про те, що вона веде ненормальний спосіб життя - п`є, гуляє. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні від 30.12.2025 заперечував проти задоволення позову. Вказав, що його син [PERSON] дійсно матеріально допомагав бабусі [PERSON] , але повністю її не утримував. До чотирирічного віку сина [PERSON] він проживав разом з його матір`ю, а пізніше [PERSON] став проживати разом з бабусею [PERSON] . Після розлучення він хотів, щоб син проживав разом з ним, однак суд визначив, що він може з ним бачитися два рази на місяць та він сплачував на нього аліменти. Пізніше син навчання, а потім працював разом із ним у газовому господарстві. Потім їздив по найму працювати на будівництві. Після одруження син із дружиною певний час проживали разом з [PERSON] , потім окремо. Наскільки йому відомо, мати [PERSON] не займалася його вихованням та утриманням. Відносини між [PERSON] та його бабусею [PERSON] були дуже хороші. Він їй допомагав, купував харчі, сплачував комунальні платежі, адже жив разом з нею. Відповідач вказав, що йому невідомий розмір доходу сина. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Грибовод В.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вказав, що з матеріалів справи вбачається відсутність доказів наявності доходів [PERSON] до його мобілізації, що у свою чергу спростовує доводи позивачки щодо постійного характеру допомоги. У своїх поясненнях [PERSON] висловила свою позицію, яка заперечує факт повного та постійного утримання [PERSON] позивачки. [PERSON] стверджує, що дійсно до навчання в коледжі [PERSON] проживав з бабусею, але під час навчання проживав в м. Полтаві. Шлюб [PERSON] з [PERSON] укладений 23.08.2019, після цього дуже короткий час вони проживали у позивачки по 2023 рік. Щодо отриманих доходів та характеру роботи, [PERSON] повідомила, що [PERSON] працював вахтовим методом, приїзжав тільки на вихідних, та за необхідності надавав допомогу бабусі. Це свідчить не про повне та постійне утримання, а про часткове та за потребою позивачки. Свідок [PERSON] повідомив, що за життя [PERSON] був його другом, який «утримував бабусю». При цьому, свідок [PERSON] не повідомив конкретних фактів, які б свідчили про утримання та про такі ознаки як повне та постійне утримання. Тому такі показання неможливо оцінити та перевірити зіставити з іншими фактами, оскільки факти свідок не повідомив. Інші свідки, знайомі позивачки повідомляли в загальних рисах, що [PERSON] був на утриманні у бабусі, проживав в неї з малих років. Коли закінчив технікум, допомагав позивачці, робив ремонти, купляв продукти, разом проживали весь час. Сплачував комунальні платежі, купив телевізор, диван, давав гроші бабусі. Свідок [PERSON] (дочка позивачки) повідомила, що оплату за комунальні послуги [PERSON] передавав їй, а вона оплачувала їх дистанційно. Натомість, допитана в якості свідка позивачка повідомила, що [PERSON] надавав їй кошти для оплати комунальних послуг, а вона віддавала своїй дочці [PERSON] , яка в подальшому сплачувала їх. Показання позивачки, надані суду як свідок, не співпадають з показаннями свідка [PERSON] в частині оплати комунальних послуг. Факти надання 5 000 грн щомісячно не підтверджуються іншими матеріалами справи та доходами [PERSON] . Показання свідків про те, що [PERSON] проживав з бабусею після шлюбу не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] повідомила, що вони проживали в неї. Отже, показання свідків слід оцінювати критично. На підтвердження отримання своїх доходів, позивачкою надана довідка про доходи із січня 2020 року, з чого вбачається отримання доходів від 3000 грн до 4700 грн. на місяць. При цьому, щоб порівняти можливу допомогу з боку [PERSON] позивачкою не надано довідку про доходи останнього. З наданих позивачкою товарних чеків неможливо встановити покупця, крім того чеки датовані 2012 та 2018 роком. Кредитні договори, що містяться в матеріалах справи не свідчать про утримання позивачки. Акти депутата Тетяни Педик про підтвердження перебування на утримання [PERSON] . [PERSON] виходять за межі повноважень депутата місцевої ради. Висновки про факт утримання особи відносяться до дискреції суду, а складення актів депутатом не передбачено чинним законодавством України. Крім того, такі Акти складені на підставі пояснень свідків, що були допитані в суді та не повідомили конкретних обставин розміру та систематичності утримання. Факти придбання продуктів харчування не можуть свідчити про постійне утримання позивачки. Крім того, показаннями свідків неможливо підтвердити обставини отримання доходів [PERSON] , передачі цих коштів позивачці, а також розміру матеріальної допомоги. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є бабусею [PERSON] , [INFO] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , дружиною останнього є [PERSON] , а його дочкою [PERSON] /а.с. 21, 84, 92, 93/. З копії довідки [INFO] від 26.07.2022 вбачається, що [PERSON] був мобілізований 18 липня 2022 року та направлений до лав Збройних Сил України /а.с. 75/. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Диканським відділом державної реєстрації актів цивільного стануу Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] /а.с. 22/. З копій витягу із наказу командира Військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 09.02.2023 № 32-РС, довідки Військової частини [NUMBER] від 10.03.2023, витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (протокол № 613 від 20.03.2023) вбачається, що солдат [PERSON] загинув [INFO] внаслідок відкритої рани задньої стінки грудної клітки, вогнепального поранення грудної клітини, вибухової травми, смерть настала внаслідок дій передбачених законом та воєнних операційі пов`язана із виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини) /а.с. 77, 78, 80/. Із копії заяви [PERSON] від 18.02.2025 вбачається, що вона зверталася до Диканської селищної ради про видачу їй довідки про факт перебування її онука [PERSON] на її утриманні з 1997 року до досягнення ним повноліття у 2009 році та видачу їй довідки про факт її перебування на утриманні онука [PERSON] після досягнення ним повноліття, тобто з 2009 року до моменту його загибелі [INFO] /а.с. 54-55/. 17.03.2025 Диканська селищна рада повідомила [PERSON] , що селищна рада не має повноважень встановлювати факти перебування онука на її утриманні та перебування її на утриманні онука [PERSON] і щодо вирішення цих питань їй необхідно звернутися до суду /а.с. 56/. З копій довідок ЦНАП Диканської селищної ради від 13.07.2023 та від 17.07.2023 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20 жовтня 2005 року по 10 лютого 2023 року. За цією адресою разом з ним були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] /а.с. 85, 86/. Відповідно до копій свідоцтва про право власності на житло від 12.12.2008 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.12.2008 № 21447177, вказана вище квартира належить на праві приватної спільної часткової власності (кожному по 1/4 частини) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с. 73, 74/. З копії Акту про підтвердження факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] від 19.02.2025 вбачається, що депутат Диканської селищної ради восьмого скликання, заступник директора з навчально-виховної роботи Опорного закладу "Диканський ліцей імені М.В. Гоголя" [PERSON] підтверджує той факт, що [PERSON] з шестирічного віку (1997 року) і до досягнення ним повноліття (до 2009 року) виховувала онука [PERSON] та проживала разом з ним, здійснювала його повне утримання та опіку над ним. Відвідувала батьківські збори, дбала про його благополуччя, забезпечуючи його навчання, харчування та інші життєві потреби. Як заступник директора з навчально-виховної роботи [PERSON] підтверджує, що мама [PERSON] до школи не з`являлася, навчанням дитини не цікавилася та участі у вихованні сина [PERSON] не брала /а.с. 52/. З копії Акту про підтвердження факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] після досягнення ним повноліття та до моменту його загибелі від 19.02.2025 вбачається, що депутат Диканської селищної ради восьмого скликання [PERSON] підтверджує той факт, що бабуся [PERSON] проживала разом з [PERSON] , виховувала та утримувала його до повноліття. Після того, як [PERSON] став мати власний заробіток - вже він утримував бабусю, яка за станом здоров`я та через пенсійний вік вже не могла працювати та забезпечувати повністю себе самостійно. Він постійно фінансово підтримував [PERSON] , передаючи їй певну частину коштів на оплату комунальних платежів, ліків, харчів та інших потреб. Фактично [PERSON] , як непрацездатна пенсіонерка, перебувала на утриманні свого онука [PERSON] /а.с. 51/. З копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] вбачається, що позивачка [PERSON] є пенсіонеркою за віком /а.с. 14/. Відповідно до копії довідки про доходи № 2756026184778727 від 28.04.2025, виданої Відділом обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області, позивачка перебуває на обліку в Решетилівському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2020 по 31.12.2024 становить 271 463,78 грн /а.с. 16-17/. З копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 13.07.2012 працював у Диканському управлінні по експлуатації газового господарства на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування, зайнятого виконанням робіт з урізання та вирізання газопроводів 3 розряду. З 13.02.2017 по 28.04.2017 працював на посаді пекаря у ФОП [PERSON] . З 14.05.2021 по 24.09.2021 працював у ПП "Ісіда-Д" на посаді оператора полів зрошування та фільтрації /а.с. 31-34/. Перебуваючи на військовій службі [PERSON] отримував грошове забезпечення. З копій платіжних інструкцій вбачається, що [PERSON] перерахував на банківський рахунок [PERSON] 22.02.2022 - 552,76 грн, 14.09.2022 - 10 050,00 грн, 13.11.2022 - 5 025,13 грн, 06.12.2022 - 10 000,00 грн, 11.01.2023 - 10 049,00, 13.01.2023 - 10 049,00 грн /а.с. 67-72/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він товариш [PERSON] з 2008 року. Йому відомо, що саме позивачка виховувала [PERSON] з дитинства. [PERSON] сам йому розповідав, що саме бабуся [PERSON] опікувалася ним. В свою чергу він піклувався про бабусю, робив їй ремонт, купував продукти, ліки, меблі, техніку. [PERSON] їздив вахтовим методом на роботу, говорив, що хоч бабуся і не просить, однак він їй всеодно матеріально постійно допомагав. Залишав їй кошти, щоб було на що жити. Позивачка фактично замінила [PERSON] матір і він фактично її утримував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона товаришує з позивачкою. Їй відомо, що батьки онука позивачки [PERSON] розійшлися і він маленьким залишився проживати разом з позивачкою. Саме позивачка постійно піклувалася про онука. Водила його в школу, адже батьки про нього зовсім забули. Токар [PERSON] коли виріс, то говорив, що буде винний бабусі до кінця життя. Він завжди приносив бабусі продукти, купував їй одяг, побутову техніку, давав кошти на оплату комунальних послуг, інших потреб. Говорив, як прийде з армії, то зробить бабусі ремонт. Навіть перебуваючи на військовій службі, [PERSON] продовжував постійно допомагати [PERSON] . Мати [PERSON] - [PERSON] не виховувала та утримувала сина, жила для себе, пила та гуляла, влаштовувала своє життя. Коли [PERSON] захворіла, то позивачка набрала кредитів, щоб її лікувати, однак [PERSON] так і не розпочала піклуватися про сина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона є дочкою позивачки та рідною тіткою загиблого [PERSON] . Її сестра [PERSON] покинула [PERSON] в дитинстві і він проживав з бабусею [PERSON] . Свідок вказала, що вона не мала можливості матеріально допомагати позивачці. Саме [PERSON] постійно надавав позивачці кошти, в усьому їй допомагав. Він купляв бабусі продукти, ліки. Свідок вказала, що він постійно надавав їй кошти, щоб вона оплатила комунальні послуги позивачки. Навіть перебуваючи на військовій службі [PERSON] продовжував постійно надавати позивачці кошти на життя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що позивачка є його тещею. Йому відомо, що батьки [PERSON] не піклувалися про нього, саме позивачка фактично стала йому матір`ю, повністю ним опікувалася. В свою чергу, [PERSON] , коли виріс, утримував позивачку, купляв їй продукти, ліки, одяг, взуття, тощо. Навіть після того, як [PERSON] одружився та перебував на військовій службі він продовжував постійно матеріально допомагати позивачці. Після його загибелі позивачці стало дуже важко, адже саме онук [PERSON] її повністю утримував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона є сусідкою позивачки. Їй відомо, що саме позивачка постійно опікувалася внуком [PERSON] . В свою чергу він постійно турбувався про бабусю, вів з нею спільний побут, купляв їй продукти, ліки, тощо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що є сусідкою позивачки. Їй відомо, що [PERSON] постійно матеріально допомагав позивачці, купляв продукти, робив ремонт, ставив вікна. [PERSON] постійно надавав позивачці грошові кошти, говорячи, що вони їй потрібніші. У матеріалах справи наявні копія товарного чека від 06.08.2012 на суму 8 346,78 грн щодо придбання ванни, унітазу, тумби, шлангів, кранів, дзеркала, сифонів, рушникотримача, копія накладної від 18.09.2012 про придбання шиферу на суму 4 000,00 грн /а.с. 35, 37/ З копії кредитного договору від 26.07.2020 № 2032031902, укладеного між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] , та копії видаткової накладної від 26.07.2020 № ФТ9-1081-38811529 вбачається, що [PERSON] взяв кредит на придбання телевізора та придбав його /а.с. 38-43, 44-46/. Дослідивши та оцінивши вказані вище кредитний договір, товарні чеки, накладні в сукупності з наданими в судовому засіданні поясненнями свідків та з іншими доказами у справі, суд дійшов до висновку, що ці документи стосуються саме наданої [PERSON] матеріальної допомоги позивачці у вигляді придбання різних речей та проведення ремонту. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби. Згідно з ч. 1 ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать зокрема: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту зокрема перебування фізичної особи на утриманні. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 1 ст. 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що нині загиблий [PERSON] постійно матеріально утримував свою бабусю [PERSON] , адже його доходи, особливо під час проходження військової служби значно переважали дохід позивачки лише у вигляді пенсії, ау тому суд вважає наявними підстави для встановлення факту того, що позивачка [PERSON] перебувала на утриманні свого внука [PERSON] з 2009 року до 29 січня 2023 року, тобто до дня загибелі військовослужбовця [PERSON] . Суд вважає необґрунтованим твердження представника відповідачки [PERSON] - адвоката Костенка В.О. про те, що відповідачка теж матеріально утримувала позивачку, адже рішенням суду стягнуто з неї на утримання позивачки аліменти, адже з рішення Диканського районного суду Полтавської області від 17.06.2025 у справі № 529/234/25 /а.с. 217-220/ вбачається, що [PERSON] звернулася до суду з таким позовом у зв`язку із тим, що після загибелі у 2023 році її онука [PERSON] , який до цього її матеріально допомагав, її пенсії не вистачає на покриття базових життєвих потреб, натомість відповідачка [PERSON] отримує після загибелі [PERSON] пенсію по втраті годувальника та одноразову грошову допомогу після його загибелі. Твердження представників відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що позивачка мала пенсію і відповідно не перебувала на повному утриманні онука [PERSON] , суд вважає необґрунтованим, адже дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності судом було встановлено, що доходи [PERSON] значно перевищували доходи позивачки і відповідно наявні підстави для встановлення факту перебування її на утриманні [PERSON] , що узгоджується з практикою Верховного Суду (постанова від справа № 308/17634/23 від 23.04.2025). Твердження представника відповідача [PERSON] - адвоката Грибовода В.В. про те, що пояснення деяких свідків та позивачки різняться і акт депутата селищної ради не підтверджує факт перебування позивачки на утриманні онука [PERSON] суд вважає необґрунтованими, адже і пояснення свідків і вказаний акт не є єдиними доказами у справі, а вони досліджувалися судом у сукупності з іншими доказами. Факт перебування на утриманні встановлюється для вирішення позивачкою [PERSON] питання щодо отримання передбачених чинним законодавством соціальних пільг, гарантій та компенсацій, визначених Законом України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей", та одноразової грошової допомоги після загибелі військовослужбовця [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved