Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

У жовтні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі позивач, АТ «Акцент Банк», АТ «А-Банк») через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.01.2023 в розмірі 22429,94 гривень, що складається з: 15918,73 гривень заборгованості за тілом кредиту; 6511,21 гривень заборгованості за відсотками, а також судові витрати в розмірі 2422,40 гривень та 20200 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 24.01.2023 рокуотримав від Акціонерного товариства "Акцент-Банк" кредит в розмірі 17000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 240 місяців.Власним підписом останній засвідчив свою згоду на те, що підписана ним Анкета - заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та паспорт Споживчого кредиту, складає кредитний договір. Незважаючи на виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору перед позивачем не виконав, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг, сума якого заявлена до стягнення. Оскільки відповідач своїх зобов`язань не виконав, тому має непогашену заборгованість перед АТ «Акцент Банк» у загальній сумі 22429,94 грн., яку позивач просив стягнути за кредитними договорами, а також 2422,40 грн. судового збору. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 11.12.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві «Акцент-Банк» відповідача [PERSON] від 24.01.2023 року, заявою щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком про надання послуги від 24.01.2023, Паспортом споживчого кредиту «Кредитна картка «АТБ», які становлять укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг, доводиться той факт, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит 17000 грн. строком на 240 місяців, у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписом паспорту споживчого кредиту [PERSON] підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі у разі невиконання зобов`язань за таким договором. Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення 24.01.2023 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] кредитного договору № б/н в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису. За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Судом встановлено, що АТ «Акцент-Банк» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит відповідачу. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як вбачається з розрахунку суми боргу, станом на 15.07.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 22429,94 гривень, яка складається з: 15918,73 гривень заборгованості за тілом кредиту; 6511,21 гривень заборгованості за відсотками З вказаного розрахунку заборгованості встановлено, що [PERSON] періодично погашав заборгованість за наданим кредитом, в тому числі сплачував щомісячні проценти, тобто визнав факт розміру щомісячних процентів. Доказів на спростування розміру заборгованості відповідач до суду не надав. Таким чином, оскільки відповідачем не спростовано розмір заборгованості, то у позивача є право вимагати повернення суми заборгованості за кредитом в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України достроково. Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги щодо стягнення вказаної заборгованості є правомірними і підлягають до задоволення. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в розмірі 2422,40 грн, сплачений за ставкою 0,8 за подання позову за допомогою підсистеми «Електронний суд». До судових витрат також відносяться витрати на правничу допомогу (ст.133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок довести неспівмірність заявлених витрат покладається на відповідача. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: договір про надання правничої допомоги № 22012025 від 08.04.2025, додаткова угода №1 від 08.04.2025 до договору з адвокатським об`єднання «Правовий Курс»», акт прийому-передачі наданих послуг з погодженим переліком послуг та їх вартості. Відповідач не скористався своїм правом подати заперечення щодо зазначеного розміру судових витрат, відтак суд не вбачає підстав для їх зменшення. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 20200 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved