Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 27.09.2014, та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 02.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судові засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Лупан О.Є. надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні та просила розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзиву на позовну заяву не надала. Зважаючи на наявні у справі матеріали та позицію сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб, виданого повторно, Серії [NUMBER] від 10.07.2018 року, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.09.2014 року, який зареєстрований Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 848. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серії [NUMBER] від 01.02.2019 року, виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 49. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Подружнє життя не склалося через розбіжності з усіх питань сімейного життя, позначається розбіжність характерів і відсутність спільності інтересів. Постійні конфлікти в сім`ї призвели до втрати почуття любові та взаєморозуміння. Позивач вказує, що кожен з подружжя влаштовує своє життя за власним розсудом, а тому прагнення до спільного життя у них давно немає, що призвело до розпаду сім`ї. Час для примирення вичерпаний, а тому позивач вважає подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливим. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинено з квітня 2025 року. Щодо малолітньої доньки позивач у позові зазначив, що питання про її утримання та виховання між батьками вирішено, а саме: донька залишається на спільному утриманні та вихованні сторін. З наведених причин шлюбні стосунки, спільне ведення домашнього господарства та спільне проживання між сторонами припинилися. Вимог щодо поділу спільного майна подружжя, визначення місця проживання дітей сторонами у межах даного провадження не заявлено. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає волевиявленню позивача. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з частиною 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на « [PERSON] ». Оскільки відповідач не заявляла вимог про відновлення дошлюбного прізвища, суд це питання не вирішує. Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (частина 3 ст. 12, частина 1 ст. 81 ЦПК України). Суд встановив обставини справи на підставі належних та достатніх доказів (ст. 76, 80, 81 ЦПК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено повністю, а позивач просив покласти судові витрати на відповідача, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968 грн 96 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved