Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

У жовтня 2025 року виконавчий комітет Михайлівської сільської ради, як орган опіки та піклування, звернувся до суду із позовом про відібрання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу подружжя має п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , не проживає разом з матір`ю [PERSON] та її родиною, її вихованням та доглядом займається інша особа [PERSON] та дитина перебуває на обліку служби у справах дітей Михайлівської сільської ради як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах, тому вона не включена до переліку дітей, стосовно яких порушується питання про відібрання. Відповідачі нехтують виконанням передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей. Родина перебувала під соціальним супроводом. 05 лютого 2025 року припинено надання соціальних послуг сім`ї у зв`язку з невиконанням умов договору без поважних причин. 18 грудня 2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання щодо невиконання батьківських обов`язків. Рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради від 18 грудня 2024 року № 300 батьків було попереджено про адміністративну відповідальність за ст. 184 КУпАП, встановлено термін для усунення причин, що перешкоджають належному догляду за дітьми, та зазначено, що у разі подальшого невиконання обов`язків буде порушено питання про вилучення дітей. 04 вересня 2025 року під час чергового обстеження було встановлено, що мати перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Вона самостійно забрала дітей зі школи та дитячого садка і на момент прибуття комісії перебувала з ними неподалік закладу. Працівники служби у справах дітей спільно з представниками комісії доставили родину додому, де було складено акт обстеження умов проживання. За результатами обстеження [PERSON] попереджено про необхідність негайного усунення виявлених порушень та про можливі наслідки у разі їх невиконання. Батько був відсутній. Після обстеження, проведеного 04 вересня 2025 року, службою у справах дітей спільно з Комунальним закладом «Центр надання соціальних послуг» Михайлівської сільської ради здійснено додаткові виїзди з метою контролю виконання попередніх рекомендацій, однак мати не вжила жодних реальних заходів для покращання умов проживання дітей. 29 вересня 2025 року проведено чергове обстеження та складено акт умов проживання. У ньому зафіксовано, що умови залишилися без змін: санітарно-гігієнічний стан приміщення незадовільний, рекомендації комісії не виконані, загроза для дітей не усунута. Мати перебувала у тверезому стані, однак не проявила ініціативи щодо усунення раніше виявлених порушень. За таких обставин рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради від 01 жовтня 2025 року № 277 затверджено висновок про відібрання дітей. Цього ж дня відповідно до наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 55 діти влаштовані до патронатної сім`ї [PERSON] . На переконання сторони позивача, зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьками, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачів до своїх батьківських обов`язків та, відповідно, є підставою для відібрання у них малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2025 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Пояснили, що після відібрання дітей вони усунули причини, що перешкоджали належному догляду за дітьми. У першу чергу, прибрали оселю. Діти бажають повернутися додому та проживати з батьками. Просять повернути дітей, оскільки і діти бажають повернутися, і вони виправились. Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, наявні докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 21 липня 2011 року зареєстрували шлюб та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с. 9-12). Як вбачається з повідомлення (вих. № 4/19-11) від 05 лютого 2025 року Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» Михайлівської сільської ради, прийнято рішення про припинення надання соціальних послуг від 05 лютого 2025 року № 1 за наказом КУ ЦНСП від 05 лютого 2025 року № 1 [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з невиконанням без поважних причин отримувачами соціальних послуг вимог, визначених договором про надання соціальних послуг (а.с. 13). З акту № 23/012-14 обстеження умов проживання від 05 грудня 2024 року вбачається, що за місцем проживання сім`ї [PERSON] перед батьками поставлено вимоги приведення території біля будинку в порядок, проведення генерального прибирання в будинку (а.с. 14). Виконавчий комітет Михайлівської сільської ради 18 грудня 2024 року прийняв рішення за № 300 «Про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] щодо їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] » (а.с. 15). Наказами служби у справах дітей Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 05 грудня 2024 року № 9/01-07, № 10/01-07, № 11/01-07, № 12/01-07, № 13/01-07 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 16-20). Відповідно до акту № 14/01-14 обстеження умов проживання від 04 вересня 2025 року за місцем проживання сім`ї [PERSON] відсутні умови для виховання та розвитку дітей. Батьки не забезпечують належного догляду за дітьми, не дотримуються санітарно-гігієнічних норм, перекладаючи обов`язки та відповідальність на дітей (а.с. 21). 04 вересня 2025 року на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с. 22). Згідно з актом № 21 обстеження умов проживання від 29 вересня 2025 року за місцем проживання сім`ї [PERSON] житлові умови незадовільні, організація догляду за дітьми є такою, що створює загрозу їхньому життю та здоров`ю, не забезпечуються базові потреби дітей для їх комфортного та безпечного виховання і розвитку (а.с. 23). Виконавчий комітет Михайлівської сільської ради 01 жовтня 2025 року прийняв рішення за № 277 «Про тимчасове вилучення дітей з родини [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав» (а.с. 24). Водночас за наказом служби у справах дітей Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 01 жовтня 2025 року № 55 передано малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] та її помічника [PERSON] (а.с. 25). Окрім того, виконавчий комітет Михайлівської сільської ради 02 жовтня 2025 року прийняв рішення № 352 «Про влаштування дітей до сім`ї патронатного вихователя» (а.с. 26). Як вбачається із акту № 29 обстеження умов проживання від 30 жовтня 2025 року, акту № 31 обстеження умов проживання від 13 листопада 2025 року, акту № 39 обстеження умов проживання від 09 грудня 2025 року, акту № 40 обстеження умов проживання від 15 грудня 2025 року, акту № 1 обстеження умов проживання від 09 січня 2026 року, наданих стороною позивача в ході судового розгляду справи, спостерігається низький рівень поліпшення батьками житлових умов й, відповідно, відсутність можливості прискорення повернення дітей у сім`ю. Житлово-побутові умови змінились на рівні, який не забезпечує безпечного та належного середовища для проживання, виховання і розвитку дітей (а.с. 44, 57, 58, 59, 84). Відповідно до характеристики Жаботинського старостинського округу виконкому Михайлівської сільської ради від 15 грудня 2025 року [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання зарекомендували себе з негативної сторони (а.с. 60). Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, при вирішенні спору між сторонами по суті суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з приписами ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагає від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається ст. 8 Конвенції. За правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 06 грудня 2021 року у справі № 493/1516/20-ц, від 13 серпня 2025 року № 369/8018/23, відібрання дитини у контексті ст. 162 СК України - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку потрібно виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати, проте з урахуванням права кожного з батьків та добросовісної поведінки батьків задля дотримання прав дитини та кожного з них. Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини з огляду на її фізичний та психічний розвиток. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. З урахуванням фактично встановлених обставин справи та оцінених доказів, суд зазначає, що в ході судового розгляду не встановлені підстави для відібрання дітей від батьків з підстав, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу. Також не встановлено фактів жорстокого поводження з дітьми; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дітей, примус їх до жебракування та бродяжництва, тощо, та, що залишення дітей з батьками є небезпечним для їхнього життя, здоров`я і морального виховання. Судом відзначається, що на момент відібрання дітей існували несприятливі умови для життя і здоров`я дітей, але за час розгляду справи у суді відповідачі виправили ситуацію, поліпшили побутові умови з метою повернення дітей у сім`ю. Той факт, що сім`я вимушена жити у будинку, який потребує ремонту та облаштування, не є показником відношення відповідачів до дітей. Посилання сторони позивача в цій частині не є достатньою підставою для відібрання дітей. До того ж, докази сторони позивача, спрямовані на доведення фактів існування в сім`ї небезпечної обстановки для життя, здоров`я і морального виховання дітей, без сукупності інших доказів, які є актуальними на час розгляду справи у суді, не можуть стверджувати обставин, на які посилається сторона позивача, та бути передумовою для відібрання дітей. Суд також враховує, що відповідачі зробили для себе висновки, бажають і надалі виконувати батьківські обов`язки, мають любов до своїх дітей і демонструють своїм ставленням дійсне бажання жити з дітьми та опікуватись ними, забезпечуючи необхідні умови їх життя, навчання та виховання. Оскільки належних та допустимих доказів на доведення факту небезпеки для життя, здоров`я і морального виховання у разі залишення малолітніх дітей з відповідачами, достатніх для задоволення позовної заяви, стороною позивача не надано, а також беручи до уваги інтереси малолітніх дітей, суд дійшов переконання, що станом на день вирішення питання про відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав підстави для такого відібрання відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed