Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 453472-КС-004 про надання кредиту від 09.12.2022 року, що становить 16 896,82 грн та судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.12.2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 453472-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 09.12.2022 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 453472-КС-004 про надання кредиту. 09.12.2022 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6013, на номер телефону [NUMBER] , котрий боржником було введено/відправлено. ТзОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 гривень шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника № [NUMBER] . До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 453472-КС-004 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за Договором № 453472-КС-004 про надання кредиту, в розмірі розмірі 16 896,82 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 7 696,82 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 200,00 грн. З врахуванням вищенаведеного позивач просить позов задовольнити у повному обсязі. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 18.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ «Універсал Банк» докази у справі. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам, відповідачу із позовною заявою та додатками, за місцем його реєстрації. Конверт із вкладенням, який надсилався на адресу зареєстрованого місця проживання [PERSON] повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. 02.01.2026 року на виконання вимог ухвали Іваничівського районного суду Волинської області від 18.12.2025 року АТ "Універсал банк" надано витребувану судом інформацію. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків. ІІІ. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 09.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 453472-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Відповідно до п. 2.1, п. 2.3, п. 2.7 договору кредитодавець надав позичальникові споживчий кредит у розмірі 8 000,00 гривень строком на 8 тижнів, термін дії договору до 03.02.2023 року. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,19139386, фіксована. Фіксована працентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Комісія за надання кредиту: 1200,00 гривень (п. 2.5 Договору). Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 13 200,00 гривень. Орієнтована реальна річна процентна ставка 24 661,34 процентів. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за наданий кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Дата видачі кредиту 09.12.2024 року; дата повернення кредиту 03.02.2023 року. Пунктом 3.2.3 кредитного договору встановлений графік платежів, які повинен був здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. Згідно з п. 7.3.1 договору підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що до укладання Договору отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті Кредитодавця. На підтвердження укладення договору № 453472-КС-004 від 09.12.2022 позивачем надано послідовність дій відповідача спрямованих на укладення цього договору. З паспорта споживчого кредиту слідує, що сума/ліміт кредиту за договором становить 8 000 грн, строк кредиту 8 тижнів, комісія за надання кредиту - 1200 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 13200,00 грн. Відповідно до графіку платежів загальна сума кредиту поділена на 4 платежі по 3300,00 грн. Паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора UA-0683. Договір № 453472-КС-004 від 09.12.2022 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора UA-6013. Відповідно до відтвердження Pay ТАС на підставі договору № 453472-КС-004 від 09.12.2022, 09.12.2022 року ТОВ «Бізнес Позика» перераховано 8 000,00 гривень на платіжну карту заявника № [NUMBER] (призначення: перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. № 453472-КС-004 від 09.12.2022 Без ПДВ). З відповіді АТ «Універсал банк» від 31.12.2025 року № БТ/Е-23263 слідує, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . З виписки про рух коштів по картці [PERSON] слідує, що 09.12.2022 року на банківську карту, відкриту на ім`я відповідача, зараховано кошти у сумі 8 000 гривень. Також випискою підтверджено, що у період з 09.12.2022 року по 25.12.2022 року [PERSON] користувався кредитними коштами. Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку нарахування [PERSON] за кредитним договором № 453472-КС-004 від 09.12.2022 здійснювалося з 09.12.2022 по 03.02.2023 року включно. З 04.02.2023 сума кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії не змінювалася. Згідно з копією довідки про стан заборгованості [PERSON] станом на 01.12.2025 загальна заборгованість по кредиту становить 16 896,82 грн, та складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 7 696,82 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 200,00 грн. У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Будь-яких доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві чи контррозрахунку від відповідача не надходило. ІV. Застосоване судом законодавство Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону №675-VIII). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. V. Висновки суду З огляду на встановлені судом обставини справи та досліджені докази, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій Клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 453472-КС-004 від 09.12.2022. Правовідносини у цій справі регулюються Цивільним кодексом України. Кредитний договір містить інформацію, як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину, та строк на який видані кредитні кошти та процентну ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України. При цьому, відповідач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору. Матеріали справи підтверджують факт виконання позивачем зобов`язань щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 8 000,00 гривень. Як слідує із наданого позивачем розрахунку, та визнається самим відповідачем, останній у встановлений п.2.1. Договору строк зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав. Відтак, заборгованість відповідача за тілом кредиту склала 8000,00 гривень. Тому, з урахуванням викладеного, вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8000,00 гривень підлягає до задоволення. Щодо суми нарахованих позивачем процентів, суд зазначає, що згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Разом з тим, судом враховано, що у постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на фактичну суму наданого кредиту, який наданий до 03.02.2023. Проценти за користування позикою нараховуються лише в межах 8 тижнів, й після спливу вказаного строку проценти за користування кредитом не підлягають нарахуванню. Згідно з розрахунком заборгованості, проценти за відсотковою ставкою в розмірі 1,19139386 нараховані позивачем в межах строку дії Договору про надання кредиту № 453472-КС-004 від 09.12.2022, а саме з 09.12.2022 по 30.12.2022 року. Проценти за відсотковою ставкою в розмірі 2, 000000, нараховані позивачем в межах строку дії Договору про надання кредиту № 453472-КС-004 від 09.12.2022, а саме з 31.12.2022 по 03.02.2023 року. Тому, з урахуванням викладеного, вимога про стягнення заборгованості за простроченими платежами по процентах у розмірі 7 696,82 гривень підлягає до задоволення. Аналізуючи умови кредитного договору № 453472-КС-004 від 09.12.2022 та Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» суд дійшов висновку про правомірність дій товариства щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки п. 2.5 укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору передбачено нарахування комісії за надання кредиту у розмірі 1200,00 грн та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Отже, вимогу про стягнення суми прострочених платежів за комісією у розмірі 1200,00 гривень також слід задовольнити. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що договір № 453472-КС-004 від 09.12.2022 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про споживче кредитування», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Як слідує з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсним не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України є правомірним і повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. Тобто, у цьому випадку діє презумпція правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), яка відповідачем не спростована. На підставі викладеного, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов переконання про обґрунтованість заявлених позовних вимог Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та вважає, що такі підлягають до задоволення у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 453472-КС-004 від 09.12.2022 в розмірі 16 896,82 грн, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 7 696,82 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 200,00 грн. VІ. Судові витрати Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.1 41 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі; судовий збір за подання позову у даній справі у розмірі 2 422,40 гривень. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 гривні, що підтверджується платіжною інструкцією № 14282 від 18.09.2025 року. Зазначена сума судового збору була сплачена враховуючи те, що позовна заява позивачем була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», то відповідно до ЗУ «Про судовий збір», застосовується понижуючий коефіцієнт 0,8, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в ухвалах від 14.12.2021 р. у справі № 9901/454/21, від 31.01.2022 р. у справі № 316/356/20, від 03.02.2022 р. у справі № 300/1617/21, від 14.02.2022р. у справі № 560/4216/21, від 15.02.2022 р. у справі № 560/8629/21. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення, то з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 2 422,40 гривень, понесення яких документально підтверджується наявною платіжною інструкцією № 14282 від 18.09.2025 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved