Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

ТОВ «Сучасний Факторинг» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.01.2019 між ТОВ «Сучасний Факторинг» і [PERSON] було укладено Кредитний договір № 10190395740, згідно з умовами якого сума кредиту за даним Договором складає 20840,21 грн. Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості терміном на 24 календарних місяці, та платності 5% на місяць. Кредит надається на придбання товарів/послуг. Розмір щомісячного платежу становить 868,34 грн. з моменту укладення договору до 30.09.2019 включно, а з 01.10.2019 1910,44 грн., що підлягає сплаті до 30 числа кожного місяця. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав. Відповідач умов договору щодо повернення грошових коштів не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у загальній сумі 33680,55 грн. На цій підставі ТОВ «Сучасний Факторинг» просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 33680,55 грн., а також судовий збір в сумі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою суду від 03.09.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення кореспонденції за її зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки не повідомила, клопотань, відзиву на позовну заяву не направляла. Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини. Судом встановлено, що 30.01.2019 між ТОВ «Сучасний Факторинг» і [PERSON] було укладено Кредитний договір № 10190395740 (а.с. 13-17), згідно з умовами якого сума кредиту за даним Договором складає 20840,21 грн. Відповідно до п.1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит Покупцю, а Покупець зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених Договором. Згідно розділу 3 Основного договору Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються Позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 24 календарних місяці. Річний відсоток складає 0,01% від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 45,04% річних від загальної суми кредиту. Вартість товару складає 19959,00 грн. Перший внесок за Товар складає 1500,00 грн. та сплачується Покупцем Продавцю в момент придбання Товару. Відповідно до п.3.8 та п.3.9 Кредитного договору розмір щомісячного платежу становить 868,34 грн. з моменту укладення договору до 30.09.2019 включно, а з 01.10.2019 1910,44 грн., а щомісячний платіж повинен сплачуватись до 30 числа кожного місяця. Щомісячно підлягає сплаті комісія за управління кредитом у розмірі 5% від суми кредиту. Кредит надається на придбання Товарів/послуг, що визначаються Клієнтом в Заяві на отримання кредиту (п. 3.12). Заборгованість Відповідача перед ТОВ «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором № 10190395740 від 30.01.2019 станом на 26.07.2025 включно становить 33680,55 грн., а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 10761,18 грн., загальна заборгованість за сумою комісії/відсотків становить: 16409,37 грн., заборгованість за сумою комісії за обслуговування становить 6510,00 грн. Згідно із ч. 1ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно із ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 3ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 1ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Долученими доказами до позовної заяви позивач довів, що відповідач отримав кредитні кошти та придбав товар. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про повну сплату відповідачем заявленої заборгованості. Відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором в обумовлені договором строки, позивач отримав право вимоги до відповідача за договором. Частиною першою статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають повному задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає таке. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір № 20/06-СФ про надання правничої допомоги від 20.06.2025, акт прийому-передачі наданих послуг № 145 від 25.07.2025, платіжна інструкція № 88055 від 11.08.2025. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення цих витрат відповідачем не заявлено. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved