Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 305469 від 19.02.2022 року в сумі 24787 грн. з яких: 10000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 14787 коп. - заборгованість за відсотками,. В обгрунтування позову позивач вказує, що відповідач не виконує взятих на себе за кредитним договором зобов`язань внаслідок чого у останнього виникла заборгованість. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала заяву в якій просила застосувати строки позовної давності. Вказує, що дата останнього платежу 21 березня 2022 року, а тому строк позовної давності сплинув 22 березня 2025 року, проте позивач звернувся до суду 3 червня 2025 року. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, шо 19.02.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 305469 про надання кощтів на умовах споживчого кредиту згідно якого ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язалось надати відповідачу грошові кошти в розмірі 10000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Згідно п. 1.4 Договору строк кредиту 30 днів. Згідно п. 1.5.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строк кредиту вказаного в п 1.4. цього Договору. Згідно п.1.5.2. Договору знижена процентна ставка становить 0,01% в день. Згідно п. 2.1 Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» зазначено, що успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 19.02.2022 року на суму 10000 грн., номер картки [NUMBER] . Судом встановлено, що 29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 29022024 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 305469 від 29.02.2024 року укладеним між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Зазначене підтверджується також витягом з реєстру боржників до договору факторингу 29022024 від 29.02.2024 року. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 29.02.2024 р. відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №305469 від 19.02.2022 року в розмірі 24787 грн. з яких: 10000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 14787 коп. - заборгованість за відсотками,. Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч. 1ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1ст.1054ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Враховуючи вищевкиладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини, а за такого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 10000 грн. та сума заборгованості за відсотками в розмірі 14787 грн. Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 19.02.2022 р. між ТОВ «Селфі Кредит» та Відповідачем укладено договір № 305469 строком на 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Згідно п. 4.1. Строк кредиту може бути продовжено: 1) за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку визначеному п.4.2 (пп. 4.2.1-4.2.4.) Договору; або 2) в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умова визначених в (пп.4.3.1-4.3.2.) Договору. Згідно п. 4.3 Договору сторону домовились, що у випадку якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на одний наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутись пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача відповідно до пп.4.2.2-4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Строк позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, відповідно до ст. 261 ЦК України. З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж з погашення відповідачем заборгованості здійснено 15.06.2022 року на 200 грн. Тобто відлік початку позовної давності починається саме 16.06.2022. З огляду на вищезазначене, строк позовної давності закінчується 16.06.2025. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, а саме : «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Відповідно, дана норма передбачає, що строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк дії воєнного стану. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 квітня 2024 року у справі № 756/10176/23. Тобто, виходячи з вищесказаного, якщо позовна давність спливає під час дії воєнного, надзвичайного стану, то останнім днем строку слід вважати перший робочий день після закінчення періоду дії в Україні воєнного, надзвичайного стану. Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року до 26 березня 2022 року. Частиною 5 ст.261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Отже, оскільки законодавцем було зупинено перебіг позовної давності, то доводи відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності не заслуговують на увагу. Згідно ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved