Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

18 вересня 2025 року з Житомирського районного суду Житомирської області за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовна заява подана представником позивача [PERSON] через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд». Позов обґрунтовано тим, що 10 січня 2023 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не забезпечив технічний справний стан транспортного засобу, внаслідок чого під час руху транспортного засобу в автомобіля відірвався спойлер кабіни та пошкодив транспортний засіб «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР211097963. Постановою суду відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення У зв`язку зі зверненням із заявою до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» власнику транспортного засобу «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер [NUMBER] , було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 85 682,83 гривень. Оскільки відповідача судом визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок незадовільного технічного стану його автомобіля, то ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» має право на регресну вимогу на фактично виплачену суму страхового відшкодування. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 85 682, 83 гривень страхового відшкодування в порядку регресу та понесені витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 22 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. 03 жовтня 2025 року до суду від представника відповідача адвоката Бакуменка С. В. надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , був належним чином застрахований на підставі чинного полісу ОСЦПВВТЗ № 211097963. Ліміт страхової виплати - 160 000 гривень. Представник відповідача вважає, що відповідальність за відшкодування завданої шкоди повністю покривається страховиком, а тому правові підстави для пред`явлення вимог безпосередньо до відповідача відсутні. Крім того, представник відповідача звертає увагу на положення статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою визначено вичерпний перелік підстав, за яких страховик має право пред`являти регресні вимоги. Зокрема, такими підставами є: керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; відсутність чинного полісу ОСЦПВ; умисні дії, спрямовані на спричинення шкоди; залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, тощо. Жодна із зазначених підстав у випадку з водієм [PERSON] відсутня. Автомобіль був застрахований, страховий поліс чинний, а встановлений ліміт страхової виплати повністю покривав суму завданих збитків. За таких обставин представник відповідача вважає позовні вимоги про стягнення 85 682,83 гривень у порядку регресу є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. 07 жовтня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзиву. На спростування аргументів відзиву представник позивача зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. В постанові Корольовського районного суду міста Житомира по справі № 296/925/23 від 07 лютого 2023 року зазначено, що 10 січня 2023 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , перед виїздом не перевірив, не забезпечив технічний справний стан і комплектність ТЗ, внаслідок чого під час руху у керованого ним автомобіля зірвало спойлер кабіни, який пошкодив автомобіль «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Представник позивача звертає увагу суду, що дорожньо-транспортна пригода відбулась саме внаслідок технічної несправності транспортного засобу під керуванням [PERSON] , який визнав обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та підтвердив перебіг події. 08 жовтня 2025 року від представника відповідача адвоката Бакуменка Б. В. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. У своїх запереченнях представник відповідача зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 353469, складеного відносно гр. [PERSON] , його дії кваліфіковано як порушення підпункту а) пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, а також правильність розміщення та кріплення вантажу. Представник відповідача зазначає, що [PERSON] , як власник транспортного засобу Volkswagen, державний номер [NUMBER] , дотримався зазначеної вимоги закону. Це підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00926-01018-22 від 15 червня 2022 року. При цьому, протоколу про адміністративну відповідальність за порушення вимог статті 121 КУпАП щодо керування технічно несправним транспортним засобом стосовно [PERSON] складено не було. Також представник відповідача покликається на статтю 10 Закону України «Про дорожній рух», згідно з якою до компетенції власників транспортних засобів належить, зокрема, здійснення заходів щодо експлуатації та підтримання транспортних засобів у належному технічному стані. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Надісланий відповідачу рекомендований лист з судовою повісткою повернувся до суду неврученим адресату з відміткою «адресат відсутній». У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що [PERSON] 10 січня 2023 року о 15 годині 43 хвилин у м. Дніпро, Шевченківський район, Центральний міст, напрямок лівого берега, керуючи транспортним засобом «Volkswagen LT», державний номерний знак [NUMBER] , перед виїздом не перевірив, не забезпечив технічний справний стан і комплектність транспортного засобу, внаслідок чого під час руху в керованого ним автомобіля зірвало спойлер кабіни, який пошкодив автомобіль «Tesla Model 3», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Зі змісту вищевказаного рішення суду встановлено, що [PERSON] порушив вимоги п. 2.3 а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно мали місце події викладені в протоколі. Також установлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen LT», державний номерний знак [NUMBER] , на час настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». З копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-211097963 вбачається, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 160 000 гривень; строк дії полісу: з 20 вересня 2022 року по 19 вересня 2023 року. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] встановлено, що власником транспортного засобу «Tesla Model 3», державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , який 11 січня 2023 року звернувся до ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно з висновком судового експерта Дроздова Ю. В. № 1202/23 від 08 лютого 2023 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіля «Tesla Model 3», державний номерний знак [NUMBER] , становить 85 682,83 гривень. Відповідно до страхового акту № 230000681859 від 14 лютого 2023 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, складених провідним спеціалістом відділу стандартних виплат Управління врегулювання транспортних та майнових ризиків ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», сума погодженого страхового відшкодування, яка підлягає виплаті власнику транспортного засобу «Tesla Model 3», державний номерний знак [NUMBER] , становить 46 481,45 гривень. Копією платіжного доручення № ЗР012729 від 15 лютого 2023 року підтверджено, що ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 46 481,45 гривень на підставі страхового акту № 230000681859 від 14 лютого 2023 року на ремонт автомобіля Tesla Model 3», державний номерний знак [NUMBER] . Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 березня 2024 року позов [PERSON] до ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено, зокрема, ухвалено стягнути з ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь [PERSON] 39 201,38 гривень страхового відшкодування. Вказаним рішенням суду встановлено, що загальний розмір страхового відшкодування, яке належало до виплати [PERSON] становить 85 682,83 гривень. Копією платіжної інструкції № ЗР036230 від 26 березня 2025 року підтверджено, що ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 39 201, 38 гривень Таким чином, суд установив, що ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило [PERSON] 85 682,83 гривень за шкоду, заподіяну відповідачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Предметом судового розгляду у цій справі є вимоги в ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення шкоди в порядку регресу. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом «г» пункту 38.1.1 частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України «Підстави звільнення від доказування», обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як уже встановлено судом, постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 07 лютого 2023 року (справа № 296/925/23) [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Вказаною постановою суду встановлено, що [PERSON] порушив підпункт а) пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, а також правильність розміщення та кріплення вантажу. Відтак, ураховуючи ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова Корольовського районного суду міста Житомира від 07 лютого 2023 року (справа № 296/925/23) є обов`язковою для суду у цій справі в питанні, чи мали місце відповідні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони відповідачем. З урахуванням ч. 4 ст. 82 ЦПК України в цій справі не підлягає доказуванню, що саме бездіяльність [PERSON] , який «перед виїздом не перевірив, не забезпечив технічний справний стан і комплектність транспортного засобу» призвела до того, що «під час руху в керованого ним автомобіля зірвало спойлер кабіни, який пошкодив автомобіль «Tesla Model 3», державний номерний знак [NUMBER] ». Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Водночас правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачений такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому, за змістом статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Дослідженими матеріалами справи підтверджено, що на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», а вина водія [PERSON] у порушенні підпункту а) пункту 2.3 Правил дорожнього руху України встановлена судом. Страховик ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатив потерпілій особі [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 85 682,83 гривень. У безпосередньому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди перебуває наявність винних дій (бездіяльності) відповідача, що проявилися у порушенні Правил дорожнього руху, які спричинили пошкодження транспортного засобу «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер [NUMBER] , а саме: дій (бездіяльності), внаслідок яких під часу руху в автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , відірвався спойлер кабіни, що й стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. Факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, відповідач як винний в дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності, страховик сплатив страхове відшкодування потерпілій особі, отже, позовні вимоги є підставними та обґрунтованими. З наведених мотивів суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі понесені позивачем щодо сплати судового збору слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved