Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.07.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі № 201/5986/20 видано судовий наказ, яким з позивача стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.06.2020. На теперішній час матеріальний стан позивача суттєво змінився, у зв`язку з чим його життєві обставини не дають можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному зазначеним судовим наказом. З 20.04.2022 і по теперішній час позивач проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, під час проходження служби отримав декілька бойових поранень, що негативно вплинуло на його стан здоров`я та працездатність. Крім того, 27.08.2022 позивач уклав шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим має нову сім`ю та утримає малолітнью дитину - [PERSON] , [INFO] . Також дружина позивача страждає на ряд хронічних захворювань та перебуває під постійним наглядом лікаря-кардіолога, що потребує регулярних витрат на медичне обслуговування та лікування. Зазначені обставини зумовлюють значні щомісячні витрати позивача, пов`язані з утриманням сім`ї, забезпеченням належних умов проживання, лікуванням, придбанням медикаментів, збалансованого харчування, засобів гігієни та іншого необхідного, що істотно впливає на його матеріальний стан. У зв`язку з істотною зміною сімейного та матеріального стану позивача, відповідно до вимог чинного законодавства, він змушений звернутися до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 28.07.2025 позов залишений без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 07.08.2025 на адресу Шевченківського районного суду міста Дніпра від позивача [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку загального позовного провадження. Відповідач проти задоволення позову заперечувала, у відзиві на позов зазначила, що ствердження позивача про те, що він усвідомлює свою відповідальність та обов`язок щодо допомоги по утриманню своєї доньки та всі роки з моменту розлучення з відповідачем та з моменту винесення судового наказу надавав допомогу та сплачував аліменти, ніколи не допускаючи заборгованості, не відповідають дійсності. Після фактичного припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу, [PERSON] добровільно ніколи не утримував доньку. Відповідач змушена звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу. Після відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] у 2020 році [PERSON] , працюючи неофіційно, почав сплачувати аліменти на власний розсуд у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину до липня 2023 року. Незважаючи на свою мобілізацію у 2022 році, позивач почав отримувати офіційний дохід та скрив цей факт від державного виконавця. Лише з жовтня 2024 року аліменти почати примусово стягувати у повному обсязі разом із частиною заборгованості за попередні роки. Звертає увагу, що з 2020 року по 2024 рік [PERSON] перебував у реєстрі боржників за несвоєчасну сплату аліментів. Зазначає, що їх спільна донька взагалі не знайома з позивачем, оскільки шлюбні відносини сторін було припинено, коли доньці було трохи більше року і більше ніколи позивач не спілкувався з дитиною. Відповідач не має уявлення де навчається донька, чим займається, між ним та донькою взагалі немає ніяких стосунків.. На даний час позивач надає матеріальну допомогу відповідачу лише в межах рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, які стягуються з позивача примусово. На даний час відповідач не працює, оскільки здійснює догляд за хворим батьком, який має низку хронічних захворювань, такі як діабет, переніс хірургічну операцію на серце та потребує ще одну операцію. відповідач не має доходів. Протокольною ухвалою від 02.12.2025 закрито підготовче засідання, розгляд справи по суті призначений на 14.01.2026. Позивач у судове засідання не заявився, повідомлений належним чином, будь яких заяв, клопотань не подавав. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Крім того, пояснила, що наразі судом також розглядається справ про позбавлення батьківських прав позивача- [PERSON] стосовно його доньки [PERSON] , проти цього він не заперечує. У судовому засіданні 14.01.2026 оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, проголошення рішення призначено на 26.01.2026. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки учасників справи, оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом № 201/5986/20, виданим 27.07.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. 05.08.2020 Головним державним виконавчим Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черновою Л.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] про примусове виконання, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня подачі заяви з 24.06.2020 рок (а.с. 25). Відповідно до повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 10.11.2020 на виконанні у Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться судовий наказ № 201/5986/20, виданий 27.07.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Станом на 10.11.2020 у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з 24.06.2020 по 30.10.2020 у сумі 11532 грн (а.с. 56). Згідно з постановою про зняття арешту з коштів від 05.09.2024 (ВП № [NUMBER]), державним виконавцем Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мельником Л.Л., встановлено, що на підставі судового наказу № 201/5986/20 від 27.07.2020, виданого для стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] для утримання малолітньої доньки [PERSON] , заборгованість по сплаті аліментів повністю погашена (а.с. 57). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (ВП № [NUMBER]), боржник [PERSON] станом на 21.08.2023 має заборгованість у розмірі 115 732,75 грн за період з червня 2020 року по липень 2023 року (а.с. 58-60). Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів ВП № [NUMBER] станом на 11.08.2025 заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с. 61). Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати відносно [PERSON] за постановою від 01.09.2023 за період 01.10.2023 по 31.12.2023 отримано 93 215, 90 грн (а.с. 62). Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати відносно [PERSON] за постановою від 01.09.2023 року за період з 01.04.2024 по 30.06.2024 отримано 49 545, 29 грн (а.с. 63). Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати відносно [PERSON] за постановою від 01.09.2023 за період 01.01.2024 по 31.03.2024 отримано 26 595, 83 грн (а.с. 64). Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька, зміна сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі N 554/3355/20 (провадження N 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі N 682/2454/22 (провадження N 61-10748 св 23). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] та [PERSON] 27.08.2022 зареєстрували шлюб (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Консультативним висновком спеціаліста № 1007762837 від 30.10.2024 року [PERSON] було встановлено 151.5 Дегенерація міокарда, СНІ, ФК 2 (а.с. 18). За результатами огляду лікаря Дніпровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровської міської ради, у [PERSON] діагностовано хворобу периферичних судин (а.с. 19). Консультативним висновком спеціаліста № 1007762600 від 25.10.2024 року [PERSON] було встановлено 143.8 Кардіоміопатія при інших хворобах, класифікованих і інших рубриках, СНІ, ФК2 (а.с. 20). Консультативним висновком спеціаліста № 576989315 від 26.03.2025 року [PERSON] було встановлено 151.5 Дегенерація міокарда. С. Тітце зліва, СН1, ФК 2 (а.с. 21). Згідно з висновком ехокардіографії, у [PERSON] встановлено дилатацію лівого шлуночка з ексцентричною гіпертрофією стінок, частковий фіброз мітрального та трикуспідального клапанів, а також частковий фіброкальциноз стулок аортального клапану. Зафіксовано недостатність стулок мітрального та трикуспідального клапанів III ступеня. Скоротлива функція лівого шлуночка задовільна. Виявлена діастолічна дисфункція обох шлуночків (а.с. 22-23). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, а також нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 01.04.2025 щодо [PERSON] за період з грудня 2024 року по лютий 2025 року інформація про джерела виплачених доходів та утриманих податків відсутня в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (а.с. 29). Так дійсно, народження ще однієї дитини, укладання шлюбу змінює сімейний стан позивача. Водночас, суд зазначає, що друга дитини позивача народилася ще до постановлення судового рішення про стягнення з позивача аліментів. Крім того, аналізуючи документи, які надані позивачем на підтвердження факту наявності захворювань у дружини позивача вважає за необхідне зазначити, що позивачем не доведено, що наявність цих захворювань не дозволяє працювати дружині позивача. Відсутність відомостей про доходи за три місці (грудень 2024 року по лютий 2025 року) не свідчить беззаперечно про відсутність доходів в інший період, а також не спростовує неспроможність дружини позивача працювати. Суд звертає увагу, що матеріальний стан позивача порівняно з матеріальним станом на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінився та навіть став більше, про що зазначено у розрахунках заборгованості зі сплати аліментів, звітах про здійснені відрахування та виплати (а.с.58-64). Згідно з посвідченням Головного управління Національної гвардії України серії УБД від 05.12.2024 № 914163 [PERSON] є учасником бойових дій (а.с. 8). Згідно з довідкою Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 469 від 31.03.2025 та посвідчена тимчасово виконуючим обов`язки начальника відділення кадрової роботи майором [PERSON] , [PERSON] проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з 20.04.2022 по теперішній час (а.с. 9). Згідно з довідкою про обставини травми № 1/61/8/1-1424 від 23.07.2024, посвідченою командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , під час оборони північно-східної околиці Стельмахівки, Луганської області, солдат [PERSON] ( [INFO] ) отримав бойове травмування внаслідок мінометного обстрілу на позиції відділення «Арена» (а.с. 10). За довідкою про обставини травми № 1/61/8/1-1978 від 10.09.2024, посвідченою командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , під час оборони південно-східної околиці населеного пункту Піщане, Куп`янського району, Харківської області, внаслідок ворожого удару FPV-дрону солдат [PERSON] отримав бойове травмування (а.с. 11). Відповідно до довідки про доходи № 55 від 18.03.202, видана Військовою частиною [NUMBER] Національної Гвардії України та посвідчена командиром [PERSON] , начальником фінансової служби (головним бухгалтером) [PERSON] , загальна сума доходу за період з грудня 2024 року по лютий 2025 року становить 83 628, 20 грн (а.с. 14). Відповідно до довідки № 551 від 11.10.2024 про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України [PERSON] перебував у стаціонарі з 23.09.2024 року по 11.10.2024 та звільнений від служби по 11.10.2024 (а.с. 17). На підтвердження сплати за ліки позивач надав квитанції: ПН № 376118608295, ІД № 37611862, що підтверджує здійснення платежу за придбання ліків (а.с. 26-27); Чек № 0082502, №0198866, що також підтверджує сплату відповідної суми за медикаменти(а.с. 28). Так, суд погоджується з доводами позивача, що у період тимчасової непрацездатності внаслідок поранення зменшується розмір доходів та відповідно потребуються додаткові витрати на лікування. Проте це є тимчасовим періодом та, на переконання суду, не вливає на загальну спроможність позивача сплачувати аліменти, адже аліменти стягуються у частці від отриманого доходу. Відповідач, заперечуючи проти позову, посилалася, що утримує хворого батька [PERSON] . [PERSON] , [INFO], є її батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , де в графі батько зазначено [PERSON] (а.с. 74). Відповідач, на підтвердження свого відзиву, надав коронароангіографію КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги ДМР», відділення інтервенційної діагностики та перкутанної терапії № 12760, згідно з якою у пацієнта [PERSON] встановлено стенозуючий атеросклероз коронарних артерій з багатосудинним ураженням та гострим порушенням коронарного кровотоку за системою LCA. (а.с. 69), а також ехокардіографію [PERSON] (а.с. 70). Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 12760 [PERSON] пеебував на лікуванні у І кардіологічному відділенні з 18.06.2025 року по 25062025 року (а.с. 72). Суд зазначає, що факт того, що батьки є пенсіонерами, та мають певні хвороби не підтверджує безумовно факт їх утримання відповідачем. Проте докази на підтвердження факту утримання батьків відповідачем та наявності потреби у матеріальній допомозі стороною відповідача не надано. За приписами ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень статті 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що дружина позивача перебуває на постійному медичному обслуговуванні, страждає на хронічні захворювання серцево-судинної системи, що вочевидь потребує додаткових витрат. Зазначене, на думку суду, підтверджує наявність підстав, передбачених ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача за судовим наказом. Проте на скільки це змінює матеріальний стан позивача порівняно з матеріальним станом на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів позивачем не доведено. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Так, суд, враховуючи інтереси всіх дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, баланс інтересів сторін, той факт, що позивач є працездатною особою, сімейний стан позивача, суд вважає, що вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , підлягають частковому задоволенню, а саме зменшенню з 1/4 частки всіх видів доходів [PERSON] до 1/5 частки його доходів. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме її потребам, при цьому не порушить права позивача та інших дітей. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Отже з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже із відповідача на користь позивача, враховуючи часткове задоволення позову, підлягає стягненню судовий збір у сумі 605, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial