Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 15.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100708141. 16.07.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2025 до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі: 23 408,00 грн., з яких 20 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 2 008,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 1 400,00 грн. сума заборгованості за комісією. 15.01.2025 відповідач здійснив платіж для погашення заборгованості на суму 6 670,00 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 100708141 від 15.02.2022 в сумі 16738,00 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 100708141 від 15.02.2022 в сумі 16738,00 грн. Ухвалою судді від 25.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач не подав відзиву на позов, враховуючи, що представник позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). 15.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100708141. 16.07.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2025 до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі: 23 408,00 грн., з яких 20 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 2 008,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 1 400,00 грн. сума заборгованості за комісією. 15.01.2025 відповідач здійснив платіж для погашення заборгованості на суму 6 670,00 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 100708141 від 15.02.2022 в сумі 16738,00 грн. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зі встановлених судом обставин слідує, що позивач дійсно порушила свої зобов`язання за кредитним договором, а саме не повернула кредит повністю у строк, встановлений договором, чим порушила приписи ч.1 ст.526 ЦК України. У зв`язку з вищенаведеним, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., який слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved