Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Єлісєєва Л. О. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.01.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 74. Підставою для розірвання шлюбу позивачка вказала, що подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між [PERSON] та [PERSON] , взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] наполягає на розірвання шлюбу, оскільки на її переконання збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки, що є моральною основою шлюбу, натомість позивачка не має наміру зберегти шлюб. Строк на примирення на переконання [PERSON] не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані нею обставини існують протягом тривалого часу, у свою чергу спроби примирення не принесли позитивних результатів. Наведені обставини слугували підставою звернення до суду, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У визначений судом день та час судового розгляду учасники не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Єлісєєв Д. О. до поданої суду позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки. Позов підтримав та просив суд його задовольнити. Окремо зазначив, що позивачка [PERSON] заперечує проти надання сторонам строку на примирення. Відповідач [PERSON] засобами поштового зв`язку на адресу суду направив заяву, у якій просив суд надати сторонам строк на примирення. Також зазначив, що у 2025 році через повномасштабне збройне вторгнення рашистів в Україну позивачка [PERSON] разом із донькою виїхала за кордон з міркувань безпеки доньки. Цей виїзд не був проявом небажання зберігати шлюб чи розривати сімейні відносини із ним, а був вимушеним кроком, обумовленим воєнним станом та ризиками для життя і здоров`я дитини. Наразі сторони проживають окремо, проте [PERSON] і надалі сприймає позивачку як свою дружину, вважає її членом сім`ї. Наразі він має реальний та щирий намір відновити спільне проживання та сімейне життя, як тільки це стане можливим з огляду на обставини життя. Відповідач має намір зберегти шлюб також з метою забезпечення найкращих інтересів доньки та збереження емоційного зв`язку з обома батьками для дитини. Зі свого боку він не вчиняв та не вчиняє жодних дій, спрямованих на остаточний розрив сімейних стосунків, не має намірів створювати нову сім`ю чи розривати зв`язок доньки із батьком. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 26.01.2026 у задоволенні клопотання [PERSON] про надання сторонам строку на примирення судом було відмовлено. За наведених обставин неявка учасників не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження наявні матеріали справи, встановив таке. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом установлено, що 25січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складений відповідний актовий запис № 74. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого суду надано свідоцтво про народження, видане 17.05.2022, актовий запис № 715. Ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, проживають протягом тривалого часу окремо один від одного та на значній відстані, наміри примиритися не дали позитивних результатів, наразі сторони не мають спільної згоди щодо примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд дійшов переконання, що такий шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка зазначила, що бажає залишитися на прізвищі [PERSON] . Аналізуючи наведене суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй набуте у зв`язку із укладенням шлюбу прізвище. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову, понесені позивачкою судові зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved