Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

30.09.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути із останньої на свою користь заборгованість за картковим рахунком № [NUMBER] відкритим в межах кредитного договору № 0059/980/021322449/1 від 19.01.2018 у розмірі 114 757,79 грн., з яких: 62 568,79 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 52 189,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 00,00 грн. - сума заборгованості за комісією. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.01.2018 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №262060192172, який за природою є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг, в якому містяться елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг кредитування та видача і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток в межах якого було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . 14.03.2025 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/03/25, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з реєстром боржників № 2 до договору факторингу № 14/03/25 від 14.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 114 757,79 грн. за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим в межах кредитного договору № 0059/980/021322449/1 від 19.01.2018, яка складається із: 62 568,79 грн. - загальна сума боргу по тілу; 52 189,00 грн. - загальна сума боргу по відсотках; 0 грн. - загальна сума боргу по комісії. З моменту отримання права вимоги, а саме з 14.03.2025 до відповідачки [PERSON] позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед позивачем за картковим рахунком №262060192172 відкритим в межах кредитного договору № 0059/980/021322449/1 від 19.01.2018 у розмірі 114 757,79 грн., що спонукало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернутися до суду із вказаним позовом, який за викладених обставин просить задовольнити. Ухвалою судді від 17.11.2025 позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином, на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідачка не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідачки, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. 16.01.2026 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 21.01.2026. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 18.12.2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0059/980/021322449/1, який за правовою природою є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг, в якому міститься елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг кредитування та видача і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток в межах якого було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до умов кредитного договору АТ «ОТП БАНК» надав [PERSON] кредит, а позичальник зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Строк кредитування 36 місяців (з правом пролонгації). Процентна ставка 0,01 % річних, що діє протягом пільгового періоду до 55 днів, 36 % річних, що діє після закінчення пільгового періоду. Плата за погашення щомісячного платежу за кредитом «Розстрочка» за рахунок кредитної лінії 4,9 %.Загальні витрати за кредитом 2 840,47 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 12 840,47 грн. Реальна річна процентна ставка 66,54 %. Мета отримання кредиту - споживчі цілі. Спосіб та строк надання безготівково шляхом встановлення кредитної лінії на поточний (картковий) рахунок споживача у строк, визначений кредитним договором. Договір підписано власноручним підписом 18.12.2017. Відповідачкою 18.12.2017 було підписано власноручним підписом анкету-заяву на отримання кредиту, заяву фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії, заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» від 21.12.2017. Попередньо ознайомившись з публічним Договором про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток та усіх додатків до нього, невід`ємною частиною якого є Тарифи банку, Паспорт споживчого кредиту та ця Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», які розміщені на офіційному сайті банку, [PERSON] висловила бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб: тип картки MC GOLD; валюта рахунку гривня; підключення послуги SMS-інформування; отримання картки [NUMBER] . АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. Суд враховує, що правомірність укладеного договору № 0059/980/021322449/1 від 19.01.2018 як правочину ким-небудь із сторін не оспорено, тому він є чинним і обов`язковими для виконання. Відповідно до виписки з рахунка приватного клієнта №0059/980/021322449/1 за період з 19.01.2018 по 14.03.2025 вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами та здійснювала часткове повернення коштів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 14.03.2025 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/03/25, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з реєстром боржників № 2 до договору факторингу № 14/03/25 від 14.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 114 757,79 грн. за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим в межах кредитного договору № 0059/980/021322449/1 від 19.01.2018, яка складається із: 62 568,79 грн. - загальна сума боргу по тілу; 52 189,00 грн. - загальна сума боргу по відсотках; 0 грн. - загальна сума боргу по комісії. Зі змісту позовної заяви вбачається, що з моменту отримання права вимоги, а саме з 14.03.2025 до відповідачки [PERSON] позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Разом з тим, договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Укладений між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу є належним доказом переходу прав вимог до боржника за кредитним договором. За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з наданим банком розрахунком, відповідачка має заборгованість за кредитним договором № 0059/980/021322449/1 від 19.01.2018 станом на 14.03.2025 у розмірі 114 757,79 грн., з урахуванням використання коштів 72 004,02 грн., плати за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування 31 145,45 грн., нарахування відсотків 114 445,77 грн., нарахування штрафу 450,00 грн., надходження коштів на рахунок 103 287,45 грн. Відтак, з дослідженого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою здійснювалось часткове погашення заборгованості у загальному розмірі 103 287,45 грн. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за картковим рахунком № [NUMBER] відкритим в межах кредитного договору № 0059/980/021322449/1 від 19.01.2018 з АТ «ОТП БАНК», з 19.12.2020 по 03.03.2025 у розмірі 77 568,02 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем кредитного договору, дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, а остання зобов`язувалася повернути наданий кредит у повному обсязі до 18.12.2020. Доказів погодження інших строків нарахування процентів за кредитним договором № 0059/980/021322449/1 від 19.01.2018 суду не надано. Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування за кредитним договором № 0059/980/021322449/1 укладеним 19.01.2018 з АТ «ОТП БАНК» до 18.12.2020 у розмірі 36 877,75 грн., після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/17048/17. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавців відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника АТ «ОТП БАНК», вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 19.12.2020 по 03.03.2025, є безпідставними та задоволенню не підлягають. За вказаних обставин судом встановлено, що відповідачкою отримано кредитні кошти, які нею повернуті частково, а тому підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло права стягнення, у розмірі 37 189,77 грн., виходячи з розрахунку: 72 004,02 грн. (використання коштів) + 31 145,45 грн. (плата за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування) + 36 877,75 грн. (нарахування відсотків) + 450,00 грн. (нарахування штрафу) - 103 287,45 грн. (надходження коштів на рахунок). Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, оскільки відповідачка умови за вказаними кредитними договорами належним чином не виконувала, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором за картковим рахунком № [NUMBER] відкритим в межах кредитного договору № 0059/980/021322449/1 від 19.01.2018 у розмірі 37 189,77 грн. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, які в даному випадку складають 981,29 грн. (32,41% задоволених позовних вимог), виходячи з розрахунку: 37 189,77 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 3 028,00 грн. (сума сплаченого судового збору) / 114 757,79 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial