Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

11 серпня 2025 року представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Білоус Д.В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 17 червня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», у рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1409-9540 (далі за текстом кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 10200,00 гривень; строк кредитування 365 днів; базовий період 30 днів; комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту; знижена % ставка 1,50 % в день; стандартна % ставка 1,50 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору, 1,18% - за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи зі 181 календарного дії договору і до закінчення строку дії цього договору. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем і відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачеві. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач порушив умови вказаного кредитного договору, у повному обсязі кредит не повернув, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 14 липня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором становить 61536,60 гривень, у тому числі: 10200,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 49806,60 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 1530 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Разом з тим, кредитодавцем застосовано до позичальника програму лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткове списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами в загальній сумі 10536,60 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 51000 грн. Саме тому представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просив стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину в сумі 51000,00 гривень, з яких: 10200,00 грн простроченої заборгованості за кредитом; 40800,00 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2025 року відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 10 листопада 2025 року, установлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов, а позивачеві відповіді на відзив. Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року відкладено розгляд справи до 26 січня 2026 року задля здійснення повторного виклику відповідача в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовом подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомленим судом про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не подав. Поштові конверти із судовими повістками про виклик повернулися на адресу суду без вручення із зазначенням причин повернення: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Рішенням ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» (№ 12307/16) визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача суд постановив 26 січня 2026 року ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 223 ЦПК України. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані позивачем докази, суд робить нижченаведений висновок. Судом установлено, що 17 червня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем [PERSON] укладений в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії № 1409-9540 (далі кредитний договір) (а. с. 13-23). Указаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 10200,00 гривень (п. 2.3 кредитного договору); дата видачі кредиту 17.06.2024 (п. 2.3. кредитного договору); строк кредитування 365 кал. днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту: 16.06.2025 (п. 4.13); базовий період 30 днів (п. 4.8). Відповідно до п. 4.10 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи від дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною стандартною процентною ставкою: - 1,50% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору. В цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою та/або пільгою процентною ставкою; - 1,18% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Згідно з п. 4.6 кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем і відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачеві (розділ 3 кредитного договору). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом установлено, що відповідач, порушивши умови кредитного договору, своєчасно, у порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджено: - договором про відкриття кредитної лінії № 1409-9540 від 17 червня 2024 року, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А1542 (а. с. 13-23); - повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 22 липня 2025 року про перерахування від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через платіжну систему Liqpaу коштів у сумі 10200,00 грн за договором № 1409-9540 від 17 червня 2024 року (а. с. 33-35); - довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1409-9540 від 17.06.2024 року, [PERSON] , дата платежу: 17.06.2024, тип операції: видача кредиту, платіжна система Liqpaу, сума платежу 10200,00 грн (а. с. 36). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1409-9540 від 17.06.2024 року станом на 14.07.2025 відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 61536,60 грн, з яких: основний борг 10200 грн, нараховані відсотки 49806,60 грн, комісії 1530,00 грн (а. с. 37-39). Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що кредитний договір від 17 червня 2024 року № 1409-9540 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував доводи позивача щодо укладення вищевказаного кредитного договору, кредитний договір не визнано недійсним в судовому порядку, а, отже, він є діючим та породжує зобов`язання, які підлягають виконанню сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, позивач із застосуванням до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме, частково списавши заборгованість за нарахованими процентами, у поданому позові просить стягнути з відповідача не всю суму кредитної заборгованості, а її частину, а саме: 10200,00 гривень простроченої заборгованості за кредитом; 40800,00 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а всього 51000,00 гривень. Установивши вищевказані обставини, ураховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд робить висновок, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 10200 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача заборгованості по прострочених відсотках, суд зазначає таке. Відповідно до статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Умовами договору № 1409-9540 від 17 червня 2024 року передбачено, що стандартна процентна ставка протягом перших 180 календарних днів користування кредитом складає 1,5 % в день, а процентна ставка, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору, - 1,18% в день. Із розрахунків заборгованості, наданих позивачем, убачається, що в період з 17 червня 2024 року по 16 червня 2025 року (тобто 365 днів) відповідачеві нараховувалися проценти за кредитним договором за вищевказаною процентною ставкою. Однак, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким, зокрема, було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами. Так частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Як встановлено в пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Оскільки договір укладений між сторонами 17 червня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте без урахування його положень, а тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі 1,5 % в день та 1,18% в день, починаючи з 20.08.2024 є нікчемними. Отже, відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, тому суд вважає за необхідне навести власний розрахунок відсоткової ставки за період з 19 серпня 2024 року до 16 червня 2025 року, ураховуючи умови договору та норми чинного на час виникнення правовідносин законодавства. Так, суд погоджується з розміром відсотків, які нараховані відповідачеві з 17 червня 2024 року по 19 серпня 2024 року (64 дні), та становлять 9792 грн. За період з 20 серпня 2024 року до 16 червня 2025 року (301 день) суд уважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості по відсотках. Так, із 20 серпня 2024 року до 16 червня 2025 року розмір відсотків буде становити суму в розмірі 30702 грн (10200 грн х 1% х 301 день). З огляду на зазначене, загальна сума відсотків за період з 17 червня 2024 року до 16 червня 2025 року становить 40494,00 грн (9792 грн + 30702 грн). І такий розмір відсотків підлягає стягненню з відповідача. Таким чином заборгованість відповідача за кредитним договором складає 50694 гривень, з яких: 10200,00 гривень заборгованість по кредиту, 40494 гривні заборгованість за процентами. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За таких обставин суд робить висновок про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 50694 гривні, з яких: 10200,00 гривень заборгованість за кредитом, 40494,00 гривні заборгованість за нарахованими процентами. Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір відповідно до задоволеної частини позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2407,87 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 99,4 %).

Outcome: partial