Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №7640514 від 01.03.2024 у розмірі 76590 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 18500 грн, заборгованість за відсотками - 48840 грн, заборгованість за пенею - 9250 грн. Також стягнути понесені позивачем судові витрати: судовий збір - 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 6000 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 01.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №7640514 про надання споживчого кредиту. Договір укладено в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом. Згідно з умовами цього кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки, у розмірі 18500 грн. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розмір та періодичність внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку визначеного умовами кредитного договору. Відповідач належним чином кредитні зобов`язання не виконав. 27.11.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №27.11/24-Ф. За умовами цього договору до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором відповідача в сумі 76590 грн, з яких 18500 грн- заборгованість за тілом кредиту, 48840 грн - заборгованість за відсотками, 9250 грн - заборгованість за пенею. Позивач на адресу відповідача направив повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 02 липня 2025 року у справі було відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 30 вересня 2025 року задоволено клопотання про витребування доказів, зобов`язано ПАТ АБ «Укргазбанк» докази належності відповідачу карткового рахунку, зарахування відповідачу кредитних коштів, належності номеру телефону відповідачу. Відповідач 15.09.2025 подав до суду письмові пояснення по справі, в яких заперечує проти позову. Так, відповідач заперечує підписання ним в електронному виді кредитного договору. Стверджує, що матеріали справи не містять доказів надсилання, отримання та використання відповідачем для підписання документів одноразового ідентифікатора С2016. Крім на копії кредитного договору та таблиці обчислення вартості кредиту відсутній електронний підпис директора ТОВ "Авентус Україна", а містить лише печатку товариства, шляхом поміщення печатки в сканованому вигляді на документ, що взагалі ставить під сумнів сам факт підписання кредитного договору стороною кредитодавця у такому вигляді. Оскільки кредитний договір є двостороннім, він має бути підписаний у дату його укладання обома його сторонами. Але в даному випадку кредитодавець в особі ТОВ "Авентус Україна" не виконав вимогу закону використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину за письмовою згодою сторін. З матеріалів справи взагалі не вбачається як відбувалась ідентифікація відповідача, та як було підписано кредитний договір, адже в матеріалах справи відсутній навіть доказ використання одноразового ідентифікатора (смс-пароля). Щодо ідентифікації особи позичальника. У п.1.17 кредитного договору зазначено, що перед укладанням договору була здійснена ідентифікація споживача для входу в особистий кабінет creditpius/мобільний додаток, шляхом отримання ідентифікаційних даних споживача через систему BANK ID. З цього приводу відповідач звертає увагу суду на те, що будь-які документи, що підтверджують особу позичальника в матеріалах справи відсутні. Саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних Відповідача не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів ,які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача. Також відсутні докази, що відповідач отримував ідентифікатор на свій мобільний. Доказів відправки електронного повідомлення (смс-повідомлення) Позивачем не надано. Також не наданий будь-який формуляр заяви, індивідуальної оферти, на отримання кредиту, які би мали бути складеними і підписаними електронним підписом відповідача, електронна ідентифікація (автентифікація) якого здійснена з дотриманням вимог Закону, та який би був підтверджений і сумнівів не викликав. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. В матеріалах справи є лише персональні дані відповідача, і заявлені, необґрунтовані позивачем суми заборгованості відповідача, що фактично не підтверджує факту укладання кредитного договору з первинним кредитором та отримання кредитних коштів. Тобто в даному випадку позивач суперечить своїм же вимогам, так як відповідач не міг підписати кредитний договір за допомогою вищезазначеного ідентифікатора С2016 ще й тому, що паспорт споживчого кредиту та розрахунок заборгованості взагалі не містять жодних підписів відповідача, що спростовує доводи позивача в цій частині позовних вимог, що сторони уклали угоду, підписали документи належним чином та узгодили всі суттєві умови. Відповідач не визнає факту отримання одноразового ідентифікатора, підписання кредитного договору та вчинення інших дій, які можна розцінити як прийняття пропозиції укласти електронний договір. Щодо твердження позивача про зарахування коштів на банківський рахунок відповідача. Відповідач стверджує, що позивач не додав до позову первинні документи бухгалтерського обліку, які підтверджують зарахування коштів. Позивач стверджуємо згідно п. 2.1.договору, кредит надавався товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів у розмірі 18 500 грн за реквізитами платіжної картки відповідача № [NUMBER] емітованої у АБ "Укргазбанк". Проте реквізити повного карткового рахунку не зазначені. Крім того, з матеріалів справи не зрозуміло, який стосунок ТОВ «Пейтек Україна» має до вищезазначеного кредитного договору № 7640514 від 01.03.2024 з огляду на те, що у призначенні платежу в цьому листі ТОВ «Пейтек Україна» вказано: "зарахування на картку, маска картки № [NUMBER] ". Тобто конкретне призначення платежу невідомо. Лист позивача, який завірений лише підписом уповноваженої особи та печаткою ТОВ "Пейтек Україна" із зазначенням неповного номера банківської картки, належність якої відповідачу не встановлено не є належним і достовірним доказом надання відповідачу кредитних коштів на виконання умов кредитного договору. Щодо нарахованих позивачем відсотків та пені. Як вбачається з розрахунку заборгованості та матеріалів справи позивач нараховував відсотки за кредитним договором у наступній періодичності та розмірі процентної ставки: 1) до 01.04.2024 - за ставкою 1.65% на день; 2) з 01.04.2024 - за ставкою 2.20% на день. Такі нарахування відсотків є незаконними. Так, 22.11.2023 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" №3498-ІХ,яким внесено зміни до ч.5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування" (пп.13 п.5 Розділу І Закону N° 3498-ІХ). Тобто, відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з 23.11.2023 максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Навіть без доказів укладання кредитного договору між сторонами у цій справі-наведені вище норми у будь-якому випадку регулюють питання споживчого кредитування та передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23.04.2024 не більше 1,5%, а з 21.08.2024 не більше 1 %. Крім того, нарахування пені позивачем є незаконним. Згідно з п.18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем),позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто, закон прямо забороняє нараховувати пеню під час воєнного стану, а тому вимога позивача в цій частині є незаконною та спростовується відповідачем. Щодо переходу прав вимоги та договору факторинг. Відповідно до умов договору факторингу кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками (портфель заборгованості). В якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1730342,80 грн без ПДВ. Але, у матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі, тобто, відсутній факт здійснення між сторонами приймання-передачі документації, яка має бути підписана належним чином особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної зі сторін. Відповідач зазначає, що цей акт є доказом того, що відповідальність за роботу з реєстром боржників була передана за фактом, при наявності такого акта, підписаного сторонами в електронному вигляді. Проте, у матеріалах справи є лише два документи: платіжна інструкція на суму 1730342,80 грн та витяг з додатку до договору факторингу №1,де персонально зазначена заборгованість відповідача. Але, відповідач зазначає, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги вищезазначеними доказами долученими до позову, зокрема, витягом з додатку до договору факторингу № 1, який, на думку відповідача візуально містить ознаки підробки щодо підпису директора ТОВ "Діджи Фінанс" Романенко М.Е. на документі та печатки цього товариства, оскільки вони виконані з використанням комп`ютерної техніки шляхом поміщення підпису та печатки у сканованому вигляді на документ, і відповідно, не підписані в електронному вигляді згідно закону про електронні документи та електронний документообіг. Отже, позивачем (ТОВ "Діджи Фінанс") не доведено факт переходу до нього права вимоги за кредитним договором № 7640514 від 01.03.2024. Стосовно вимог позивача стягнути з відповідача суму витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. Відповідача вважає їх безпідставними, оскільки категорія справ є поширеною та легкою. Подана позовна заява та додатки до неї не вбачають необхідності затрати великого часу на ознайомлення з ними, оскільки справа за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" про стягнення заборгованості є типовою для позивача, не представляє для адвоката складності та не потребує окремих консультацій або розробку позиції захисту по кожній конкретній справі цієї категорії, позов було подано шляхом його направлення через систему «Електронний суд», розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "Діджи Фінанс" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7640514 від 01.03.2024 у повному обсязі, у розмірі 76590,00, грн. Також, у зв`язку з воєнним становищем в Україні, відповідач у цих письмових поясненнях, просив суд розглянути і задовольнити його письмові пояснення без його особистої участі. 30.09.2025 позивач подав до суду додаткові пояснення у справі. Щодо укладеності кредитного договору, 01 березня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 7640514 про надання споживчого кредиту. Згідно п. 1.1. кредитного договору вбачається, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб\-сайт або мобільний застосунок "CreditPlus". Ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку "CreditPlus". Номер телефону [NUMBER] , що вказаний в договорі № 7640514 про надання споживчого кредиту, співпадає з номером телефону, який відповідач зазначив у шапці письмових пояснень по справі від 15.09.2025. У відповідності до змісту п. 9.6. Договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом, споживачу в особистий кабінет/мобільний застосунок "CreditPlus» для ознайомлення та підписання. Підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному між сторонами договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІКС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. На укладений між сторонами договір накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, далі по тексту договору - оригінальний примірник договору. У випадках дозволених законодавством, на укладений між сторонами договір може бути накладено електронний підпис уповноваженого працівника товариства, що базується на сертифікаті відкритого ключа, виданого кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг без відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Отже, перед укладенням зазначеного кредитного договору, на номер мобільного телефону споживача, зареєстрований у його особистому кабінеті в ІКС Товариства, було надіслано одноразовий ідентифікатор - код підтвердження C2016, за допомогою якого було здійснено авторизацію відповідача та підписання договору між первісним кредитором та [PERSON] . Щодо верифікації/ідентифікації під час укладання Договору. У відповідності до інформації із офіційного веб-сайту Товариства, URL: https://creditplus.ua/: оформлення онлайн-кредиту в CreditPlus складається з декількох кроків: натиснути на кнопку «оформити кредит» на головній сторінці сайту, якщо оформлення відбувається через нього; вказати свій номер телефону, після чого підтвердити його за допомогою коду, який надійде в SMS, Viber або Telegram; заповнити онлайн-анкету, зареєструвати платіжну картку для отримання грошей та вибрати суму та строк платежу; ознайомитися з офертою (договором) в особистому кабінеті на сайті або в мобільному застосунку після позитивного рішення; підтвердити згоду за допомогою sms-коду й отримати гроші на картку. Зареєстрованим клієнтам, які раніше користувалися нашим сервісом, буде досить в особистому кабінеті на сайті або в мобільному застосунку вибрати необхідну суму та строк платежу. Відповідно до ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Згідно п. 9.8. Договору підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті/в Мобільному застосунку «CreditPlus» (шляхом розміщення гіперпосилань); він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів та банківських металів у кредит товариством, що розміщені на Веб-сайті в Мобільному застосунку «CreditPlus» (шляхом розміщення гіперпосилань), повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов 'язання споживача, передбачені цим договором. Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (в новій редакції від 15 січня 2024 року) розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця URL: https://creditplus.ua/. Відповідно до пункту 7.1.4. Правил, після входу до особистого кабінету/мобільного застосунку «СreditPlus»/мобільного застосунку «Pluscard», споживач продовжує реєстрацію в ІКС товариства, заповнюючи необхідні поля електронної анкети, надаючи згоду (доступ) на отримання від третіх осіб персональних (ідентифікаційних) даних (система Bank ID, БКІ, Державне підприємство "Дія", Суб`єкти первинного фінансового моніторингу в межах інструменту покладання, бюро кредитних історій тощо), додаючи необхідні файли, здійснюючи фотофіксацію себе та себе з документами у випадку необхідності. Пунктом 1.17. Кредитного договору передбачено, що перед укладенням цього договору товариством була здійснена ідентифікація споживача для входу в особистий кабінет/ мобільний застосунок ''CreditPlus", відповідно до п.1.1 Договору та був використаний наступний спосіб ідентифікації та верифікації споживача, з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу: - отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ. Відповідно до інформації із офіційного веб-сайту Кредитодавця, URL: https://creditplus.ua/, щоб пройти ідентифікацію через Bank ID НБУ потрібно: натиснути на логотип Bank ID, щоб пройти верифікацію через банк, який вас вибрати зі списку потрібний банк - у цьому випадку це JSC JSB UKRGASBANK. Позичальник автоматично потрапить на сторінку входу в акаунт інтернет-банкінгу. Відсканувати QR-код для входу через смартфон або ввести номер телефону та пароль від акаунту, щоб пройти ідентифікацію через Bank ID НБУ з комп`ютера. Прийняти виклик від банку та дотримуватися інструкції. Натиснути «підтвердити», щоб надати свою згоду на передачу CreditPlus даних з боку JSC JSB UKRGASBANK. Після верифікації через Bank ID позичальник може продовжити реєстрацію, подати заявку на кредит в особистому кабінеті чи підписати договір кредитування. Відповідно до пункту 7.1.6. Правил, після завершення реєстрації, споживач ще раз підтверджує бажані умови отримання кредиту (у тому числі суму та строк) та надсилає заявку на розгляд товариству. Товариство повідомляє споживача про прийняття заявки шляхом відповідного інформаційного повідомлення у особистому кабінеті/мобільному застосунку «СreditPlus»/мобільному застосунку «Pluscard». Відповідно до пункту 7.1.16. Правил, у випадку готовності споживача прийняти пропозицію (оферту), споживач натискає відповідну клавішу, що висловлює його згоду з умовами запропонованого договору, після чого товариство надсилає споживачу засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, що є електронним підписом споживача. Відповідно до пункту 7.1.17. Правил, у момент введення коду, зазначеного в п.7.1.16 Правил, споживач направляє товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане електронним підписом одноразовим ідентифікатором та підписує кредитний договір. Відповідно до пункту 7.1.18. Правил, кредитний договір вважається укладеним з моменту одержання товариством електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Разом із позовом надано оригінал кредитного договору № 7640514 від 01.03.2024, укладеного в електронній формі. Таким чином, проаналізований позивачем вище алгоритм дій щодо порядку укладення правочину, зокрема в електронній формі, дає підстави вважати доведеним належними доказами факт, що кредитний договір № 7640514 від 01.03.2024 разом з додатком були дійсно підписані з ТОВ «Авентус Україна» саме відповідачем, а отже матеріали справи містять належні докази укладення даного правочину між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем. Договір з додатками до нього, було підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, чим підтверджено укладання між ним та первісним кредитором такого правочину в електронній формі, оскільки без здійснення входу на сайт кредитора: https://creditplus.ua/ за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету, внесення своїх персональних даних, номера телефону, договір з додатками до нього між сторонами не було би укладено. Поряд з цим, відповідачем не доведено порушення його прав при укладенні Кредитного договору № 7640514 від 01.03.2024, що є його процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України), як і не надано належних доказів укладення вищевказаного кредитного договору від його імені іншою особою за відсутності його волевиявлення, перерахування кредитних коштів не на його рахунок. Щодо перерахування кредитних коштів в розмірі 18500,00 грн. ТОВ «Пейтек» є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг. Відповідно до отриманої ліцензії від Національного банку України (рішення від № 21/990-РК), що переоформлена Національним банком України 24.05.2024 (витяг Національного банку України із державного реєстру фінансових установ про внесення запису до державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензій), ТОВ «Пейтек» надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 2022-01-19. Позивач надав суду лист від ТОВ «Пейтек» за вих. № 20250519-184 від 19.05.2025, в якому виснується, що у відповідності до договору № 190122-1 від 2022-01-19 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна»: 01.03.2024 15:08:08 на суму 18 500,00 грн. а також міститься наступна інформація: Номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек» - ceb6812e-bf95-49b8-80c5-dde9d7f2f483 Номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна» - 43042050 Session ID - 023342883243 Сайт торгівця - https://creditplus.ua Код авторизації - 442812 Банк-еквайр - АТ «ПУМБ» Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Таким чином, наданий документ - є належним і допустимим доказом фактичного перерахування кредитних коштів відповідачу, адже містить усі обов`язкові реквізити електронного документа, що забезпечує автентичність і цілісність документа та. підтверджує його юридичну силу та містить унікальні ідентифікаційні дані транзакції, що унеможливлює підробку або сумнів у достовірності операції. Отже, позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі відповідача, які були передані від первісного кредитора. поряд з цим, враховуючи, що кредитні кошти було видано на платіжну картку позичальника, а всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів». Відповідно до п. 35 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта - є банківською таємницею. Таким чином, лише безпосередньо Відповідач має можливість надати виписку за картковим рахунком № [NUMBER] на спростування/підтвердження обставини зарахування/не зарахування 01.03.2024 кредиту в сумі 18 500,00 грн, що є його прямим процесуальним обов`язком згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, у випадку наявності заперечень щодо отримання кредитних коштів, чого [PERSON] зроблено не було. З метою всебічного та об`єктивного розгляду справи, позивач у прохальній частині даних додаткових пояснень, вважає за доцільне заявити клопотання про витребування виписки по картковому рахунку відповідача, так як позивач не має повноважень на здійснення даної процесуальної дії. Щодо відступлення прав вимоги за Договором № 7640514 про надання споживчого кредиту від 01.03.2024, то позивач додає копію Акту приймання-передачі Реєстру Боржників до Договору Факторингу № 27.11-24-Ф від 27 листопада 2024 року. Таким чином, доводи Відповідача, що ТОВ «Діджи Фінанс» не надало належних та допустимих доказів набуття права вимоги до [PERSON] за кредитним договором є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Щодо розрахунку заборгованості. Як зазначено в кредитному договорі, відповідно до п. 1.5. кредитного договору передбачає тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: п. 1.5.1. стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; п. 1.5.2. знижена процентна ставка 1,65 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 31.03.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Відповідно до п. 1.7.1. кредитного договору, за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,20% в день. Згідно п. 3.1. кредитного договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Позивач стверджує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним кредитним договором у ТОВ «Діджи Фінанс», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором. Стосовно аргументів відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу. Позивач надав разом із позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову, а отже стягнення із Відповідача витрат на професійну (правову) допомогу адвоката у розмірі 6 000,00 підлягають до задоволення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки відповідач суду не повідомила. Подав письмові пояснення з запереченням проти позову, в цих письмових запереченнях заявив про розгляд справи без його участі на підставі викладених заперечень. Разом з тим, вподальшому неодноразово заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, а саме: 27.10.2025, 11.11.2025, 09.12.2025 у зв`язку з необхідністю скористатися правничою допомогою. Відповідач також подав клопотання про відкладення і цього судового засідання у зв`язку з тим, що має на меті врегулювати спір на підставі взаємних поступок, при укладенні мирової угоди з позивачем. Вирішуючи питання можливості розгляду справи за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи та висловив свою позицію щодо позовних вимог, суд виходить з таких положень Закону. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно зі ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, зокрема: брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підставою для відкладення розгляду справи є перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Як встановлено судом, відповідач жодного разу у судове засідання не з`явився, про судові засідання був повідомлений належним чином. Неодноразово просив суд відкласти розгляд справи у зв`язку з необхідністю користування правничою допомогою, врегулювання позову позасудовим шляхом. Однак жодних дій на підтвердження заявлених клопотань відповідач не вчинив, доказів укладення договору на надання правничої допомоги не надав. Також не надані докази щодо наміру та можливості добровільного врегулювання спору з позивачем. За таких обставин суд вважає, що відповідач, недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Зловживаючи своїм правом на належний правовий захист, безпідставно затягує процес, чим порушує право позивача на своєчасний розгляд справи. Тому суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, з врахуванням письмових заперечень проти позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 01.03.2024 [PERSON] уклав з ТОВ «Авентус Україна» договір про надання споживчого кредиту №7640514. Договір укладено в електронній формі за допомогою ІКС товариства та підписано позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С2016 о 15:07:03 годині 01.03.2024. Відповідно до п. 1.1. Договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ікс товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок "СreditPlus". Ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/ мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході (в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно Пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку "CreditPlus". Згідно п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5., 1.5.1., 1.5.2. Договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а споживач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 18500,00 гривень. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка 1,65 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 31.03.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Відповідно до п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації),виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту. Відповідно до п.п. 4.1.3 Договору, товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою особою без окремої згоди споживача. Згідно з п.п. 6.4.- 6.4.2. Договору, 6.4. у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 555,00 гривень на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 185,00 гривень починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Відповідно до п. 9.6. Договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом, споживачу в особистий кабінет/мобільний застосунок ознайомлення та підписання. Підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному між сторонами договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІКС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. На укладений між сторонами договір накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, далі по тексту договору - оригінальний примірник договору. У випадках дозволених законодавством, на укладений між сторонами договір може бути накладено електронний підпис уповноваженого працівника товариства, що базується на сертифікаті відкритого ключа, виданого кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг без відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до п. 1.17 Договору, перед укладенням цього договору товариством була здійснена ідентифікація споживача для входу в особистий кабінет/ мобільний застосунок "creditplus", відповідно до п.1.1 договору та був використаний наступний спосіб ідентифікації та верифікації споживача (в тому числі здійснений з метою укладення попередніх правочинів між сторонами), з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу: отримання ідентифікаційних даних через систему BankID НБУ Відповідно до розділу 10 Договору «Реквізити та підписи сторін» позивач зазначив свої ідентифікуючі та контактні дані, в тому числі номери мобільного телефону. Згідно з таблицею (графіком платежів), позичальнику були встановлені 12 періодів з конкретно визначеними дата внесення регулярних платежів по сплаті процентів за користування кредитом з періодичністю 30 днів. Повернення тіла кредиту за графіком має бути здійснено в останню дату користування кредитом, 24.02.2025. Чиста сума кредиту - 161967,50 грн, з яких сума кредиту - 18500 грн, проценти за користування кредитом - 143467,50 грн. Якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим будуть мати наступні значення: усього сума платежів за розрахунковий період складе - 165020,00 грн, усього сума процентів за користування кредитом складе - 146520,00 грн, реальна річна процентна ставка складе - 47541,10 % річних; загальна вартість кредиту складе - 165020,00 грн. На підставі кредитного договору, кредитодавцем ТОВ «Авентус Україна» були надані кредитні кошти на картковий рахунок позичальника [PERSON] . Цей факт підтверджується копією листа ТОВ «Пейтек» від 19.05.2025 №20250519-184, згідно з яким на підставі укладеного між цим товариством та кредитором договору про організацію переказів грошових коштів №190122-1 від 19.01.2019, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна» 01.03.2024 о 15:08:08 годині на суму 18500 грн за призначенням платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Зарахування кредитних коштів, належність карткового рахунку та номеру мобільного телефону вказаного позичальником в кредитному договорі підтверджено наданої АБ «Укргазбанк», на виконання ухвали суду про витребування доказів, інформацією, копій документів та випискою по рахунку. Так, з цих документів встановлено, що в банку на ім`я [PERSON] емітовано платіжну картку [NUMBER] . Номер телефону, який знаходиться в анкетних даних [PERSON] , відповідає номеру телефону позичальника зазначеному в кредитному договорі. На цей рахунок [PERSON] 01.03.2024 були зараховані кошти в розмірі 18500 грн. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором [PERSON] має заборгованість перед кредитором в загальному розмірі 76590 грн, з яких тіло кредиту - 18500 грн, відсотки за користування кредитом 48840 грн, штраф - 9250 грн. Заборгованість за договором нараховувалась до 28.08.2024. До 30.03.2024 включно проценти нараховувалися за ставкою передбаченою п. 1.5.2. кредитного договору - 1,65%. Починаючи з 31.03.2021 по 28.08.2024 проценти нараховувалися за ставкою згідно з п.п. 1.5.1. Договору - 2,2%. Штраф нарахований за період з 03.06.2024 по 20.07.2024. Позичальником вносились платежі 31.03.2024 в розмірі 9157,50 грн нарахованих процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою, 30.04.2024 в розмірі 12210 грн нарахованих процентів за стандартною процентною ставкою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до ч.ч. 1-8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В судовому засіданні судом на підставі належних та допустимих доказів були встановлені факти укладення сторонами 01.03.2024 кредитного договору №7640514. Так, між сторонами був укладений кредитний договір в електронні формі в особистому кабінеті позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором С2016. Як передбачено умовами договору, договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом, споживачу в особистий кабінет/мобільний застосунок ознайомлення та підписання. Підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному між сторонами договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІКС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. На укладений між сторонами договір накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, далі по тексту договору - оригінальний примірник договору. У випадках дозволених законодавством, на укладений між сторонами договір може бути накладено електронний підпис уповноваженого працівника товариства, що базується на сертифікаті відкритого ключа, виданого кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг без відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Перед укладенням цього договору товариством була здійснена ідентифікація споживача для входу в особистий кабінет/ мобільний застосунок "CreditPlus", відповідно до п.1.1 Договору та був використаний наступний спосіб ідентифікації та верифікації споживача (в тому числі здійснений з метою укладення попередніх правочинів між сторонами), з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу: отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ. Відповідач заперечував підписання ним договору, надіслання йому та отримання ним одноразового ідентифікатора, проходження ідентифікації в особистому кабінеті та підтвердження банком його анкетних даних. Однак, в судовому засіданні, ці доводи відповідача спростовані дослідженими доказами. Так, наданою інформацією АБ «Укргазбанк» підтверджено належність номеру мобільного телефону позичальника, який зазначений в кредитному договорі, за яким відбувався процес ідентифікації особи, укладення та підписання договору, саме відповідачу [PERSON] . Твердження відповідача про те, що кредитодавець не підписав кредитний договір спростовується наданим примірником кредитного договору, на якому міститься підпис директора та печатка кредитора відповідно до п.п. 9.6., 10. Договору, шляхом накладення аналогічного власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами електронного копіювання. Також в сукупності довідкою про перерахунок коштів, інформацією АБ «Укргазбанк» та випискою по рахунку [PERSON] підтверджено належність відповідачу відповідного рахунку, зазначеного в кредитному договорі, та на який були перераховані кошти в розмірі 18500 грн, а також факт зарахування коштів в цьому розмірі 01.03.2024. Доказів протилежного відповідач не надав. Отже в судовому засіданні доведено як факт укладення сторонами кредитного договору так і факт отримання кредитних коштів у користування. Позичальник умови договору не виконав. Строк повернення кредиту настав. Позичальник отриманий кредит не повернув, а тому заборгованість в розмірі тіла кредиту 18500 грн підлягає стягненню з відповідача. Щодо заявленого позивачем розміру заборгованості за процентами за користування кредитом, то суд виходить з такого. Проценти нараховані відповідно до п. 1.4., п. 1.5.1., п. 1.5.2. кредитного договору, а саме: протягом строку користування кредиту, за процентною ставкою 1,65% в день за період з 01.03.2024 по 30.03.2024, за процентною ставкою 2,20% в день за період з 31.03.2024 по 38.08.2024. Відповідач у своїх запереченнях посилався на те, що нарахування процентів за вищезазначеними ставками суперечить ч. 5 ст. 8 та п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Розглядаючи доводи відповідача суд виходить з таких положень Закону. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 (день набрання змін законної сили) денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%. За таких обставин, умови кредитного договору щодо застосування денної процентної ставки в більшому розмірі, ніж встановлений вищезазначеним законом є нікчемними. Отже, позичальнику правомірно нараховані проценти за період з 01.03.2024 по 30.03.2024 в розмірі 1,65 % в день та за період з 31.04.2024 по 21.04.2024 в розмірі 2,2%, оскільки максимальний їх розміром законом встановлено в розмірі 2,5% За період з 22.04.2024 по 20.08.2024 проценти мали бути нараховані за ставкою не більше 1,5%, натомість кредитор нарахував проценти за ставкою 1,6% по 30.03.2024, а далі за ставкою 2,2%. За період з 21.08.2024 по 28.08.2024 проценти мали бути нараховані за ставкою 1% в день. За таких обставин, суд враховуючи вищезазначені періоди та відповідні їм процентні ставки, проводить власний розрахунок процентів за користування кредитом за формулою (18500грн*1,6%*30днів) + (18500грн*2,2%*22дні) + (18500грн*1,5%*121день) + (18500грн*1%*8днів), що дорівнює 52891,50 грн процентів за користування кредитом за весь розрахунковий період. Разом з тим, позичальником були сплачені кошти в рахунок сплати цих процентів в розмірі 21367,50 грн, а, отже, з боржника має бути стягнуто проценти в розмірі 31524 грн (52891,50 грн - 21367,50 грн). Щодо вимоги позивача про стягнення з боржника заборгованості за штрафом, то суд погоджується з доводами відповідача стосовно неправомірного їх нарахування, виходячи з таких положень Закону. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п.п. 6.4.- 6.4.2. кредитного договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 555,00 гривень на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 185,00 гривень починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Кредитодавцем, на підставі умов кредитного договору, у зв`язку з порушенням позичальником строків сплати процентів за користування кредитом установлених Графіком (Таблицею) платежів, був нарахований штраф в розмірі 9250 грн. Таке нарахування відповідає умовам договору. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Так, з 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє на теперішній час. Отже, на підставі викладеного, позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця штрафу за прострочення виконання кредитного зобов`язання. Нарахований штраф підлягає списанню кредитодавцем. Тому заявлена до стягнення сума заборгованості за штрафом не підлягає стягненню з боржника. Щодо права позивача пред`являти свої вимоги до боржника за договорами, то суд керується такими положеннями Закону та встановленими на підставі наданих доказів у судовому засіданні обставинами. Відповідно до пункту 4.1.3. кредитного договору товариство має право відступати свої права на користь третіх осіб без згоди позичальника. Між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Авентус Україна» 27.11.2024 був укладений договір факторингу №27.11/24-Ф. Згідно з умовами договору факторингу, а саме: п. 1.1. Договору, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2. Договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Разом із підписанням акту прийому-передачі реєстру боржників клієнт передає фактору додаткову інформацію до реєстру боржників згідно додатку №2 до договору. Сторонами договору факторингу 27.11.2024 підписані Реєстр прав вимоги та акт приймання-передачі реєстру прав вимоги (а.с. 10 зворотна сторона, а.с. 182). Згідно реєстру прав вимоги до нього включена за №702 вимога до боржника [PERSON] за кредитним договором 7640514 від 01.03.2024, сума заборгованості 76590 грн. Відповідно до платіжних інструкцій ТОВ «Діджи фінанс» було перераховано на рахунок ТОВ «Авентус Україна» відповідні суми на оплату згідно з договором факторингу, призначення платежу: оплата згідно договору факторингу №27.11/24-Ф від 27.11.2024. Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до ч.1 ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. На підставі викладених норм Закону та встановлених в судовому засіданні фактів укладення договору факторингу між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Авентус Україна», переходу прав вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №7640514 від 01.03.2024 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Діджи Фінанс», тому суд доходить висновку про правомірність заявлених позивачем вимог до боржника. Доводи відповідача щодо відсутності підписаного сторонами договору факторингу акту приймання-передачі реєстру прав вимоги, спростовані дослідженими матеріалами справи. Отже, на підставі викладеного, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 50024 грн, з яких: тіло кредиту - 18500 грн, проценти за користування кредитом - 31524 грн. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої квитанції, позивач за подання даного позову до суду, відповідно до положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1582,17 грн (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір заявленого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 50024грн*2422,40грн/76590грн). Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн, суд виходить з таких положень Закону. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 лютого 2019 року (справа №756/2114/17) зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано документи: копію договору про надання правничої допомоги, копію додаткової угоди , копію детального опису виконаних робіт, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. З документів вбачається що адвокатом надані послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій витрачений час - 2 години, вартість 1500 грн, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості - 2 години, 1000 грн, формування додатків до позовної заяви та подання позовної заяви до суду - 0,5 година, 1000 грн, консультація щодо документів та доказів - 0,5 години 1000 грн. Загальна вартість наданих робіт складає 6000 грн, витрачений час 5 години. Відповідач проти заявленого розміру витрат заперечував, посилаючись на те, що категорія справ є поширеною та легкою. Подана позовна заява та додатки до неї не вбачають необхідності затрати великого часу на ознайомлення з ними, оскільки справа за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" про стягнення заборгованості є типовою для позивача, не представляє для адвоката складності та не потребує окремих консультацій або розробку позиції захисту по кожній конкретній справі цієї категорії, позов було подано шляхом його направлення через систему «Електронний суд», розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі викладеного, враховуючи думку відповідача щодо надмірного розміру цих витрат, принцип співмірності та розумності судових витрат, зважаючи на характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг заявнику, складність справи, необхідність процесуальних дій сторони, реальність наданих адвокатських послуг, розумність їхнього розміру, суд доходить висновку, що співмірними, розумними та реальними витратами позивача на надану професійну правничу допомогу є витрати в розмірі 3000 грн. В пропорційному співвідношенні до задоволених позовних вимог позивачу має бути відшкодовано відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1959,42 грн (50024грн*3000грн/76590грн).

Outcome: partial