Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

12.08.2025 [PERSON] , в інтересах якої діє представник в особі адвоката Васютина Я. звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Галицького районного суду на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 8000,0 грн на кожну дитину. Судові витрати покласти на відповідача. Позовну заяву мотивовано тим, що позивач перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано. Від шлюбу мають спільну доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Галицького районного суду Івано - Франківської області від 23.03.2020 стягуються з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей в розмірі по 1300,0 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення старшою донькою повноліття. [PERSON] зазначає, що на сьогоднішній день збільшилися потреби для доньок та визначений рішенням суду розмір аліментів не забезпечує найнеобхідніших потреб дітей. Суттєво збільшились обов`язкові витрати на отримання дітей, що спричинено постійним ростом цін на товари та послуги, інфляційними процесами. Для забезпечення рівня життя дітей достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку потрібно не менше 16000,0 грн щомісячно. Крім цього, в 2025 році старша донька [PERSON] вступила на навчання в коледж до Прикарпатського національного університету ім. В. Стефаника на спеціальність «Секретарська та офісна справа». За шість місяців навчання доньки нею було сплачено 12800,0 грн. Також, старша донька [PERSON] має захворювання органів, зокрема: міопія слабкого ступеня, складний міопічний астигматизм обох очей, якій необхідно постійне лікування та проходження регулярних оглядів у лікаря офтальмотолога, що в свою чергу потребує значних матеріальних витрат. 21.07.2021 за проведення огляду доньки у лікаря-офтальмотолога приватної клініки «Оптика Анна» нею сплачено 1580,0 грн. Також, діти потребують щорічного оздоровлення, однак самостійно оплати вартість відпочинку вона не в змозі. Крім спільних з відповідачем двох доньок, в неї на утриманні перебувають двоє дітей: 2023 року народження та 2025 року народження від другого шлюбу. Через перебування у декретній відпустці з донькою [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею трирічного віку, вона позбавлена можливості працевлаштуватись на роботу та отримувати щомісячний дохід, щоб забезпечити належний та достатній рівень життя спільних неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] , окрім спільних з нею дітей, інших утриманців не має, є фізично здоровим, на сьогоднішній день перебуває за кордоном та отримує щомісячно заробітну плату, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання своїх дітей в розмірі по 8000,0 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Окрім присуджених за рішенням суду аліментів по 1300,0 грн на кожну дитину щомісячно, відповідач жодної додаткової матеріальної допомоги дітям не надає. Ураховуючи викладене, позивач просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Галицького районного суду на її користь на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 8000,0 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач, інтереси якого представляє адвокат Яш П. К., заперечуючи проти задоволення позову, надав відзив та зазначив, що [PERSON] вчасно за рішенням суду сплачує позивачу аліменти на утримання двох неповнолітніх доньок. Твердження позивача про те, що вона не працює не відповідають дійсності з огляду на ті відомості, які внесені у свідоцтво про народження доньки [PERSON] № 000133/2025, а саме: в розділі «мати» в графі «професія» вказано «робітниця на фермі», в той час, як на момент народження доньки [PERSON] в 2023 році була безробітною, про що також зазначено в свідоцтві про народження № [NUMBER] . Тобто, вказана обставина навпаки свідчить про покращення матеріального стану позивача та отримання доходу за місцем роботи. Позивач проживає у Франції зі своїм другим чоловіком, а доньки від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] знаходяться із дідусем та бабусею, які ними опікуються, що також підтверджено довідкою Сапогівського старостинського округу № 77/13-13 від 02.10.2025. Окрім того зазначає, що відповідач також несе додаткові витрати, пов`язані із здоров`ям та розвитком дитини, зокрема, в 2023 році придбав донці офтальмологічне обладнання на суму 17300,0 грн, що підтверджується документами. Що стосується оплати позивача за навчання доньки, то це є додаткові витрати на дитину в розумінні ст. 185 СК України і є предметом окремого провадження. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Тобто, обгрунтовуючи позов такими витратами (які так само несе добровільно відповідач), позивач помилково вказує на інші правовідносини, які не є тотожними з обставинами, які обумовлюють зміну розміру аліментів, а відтак не надала жодного доказу про існування тих обставин, які б свідчили про зміну матеріального стану її чи платника аліментів. Відповідачем не заперечується та обставина, що він перебуває в державі Ізраїль. Вважає позов необгрунтованим, непідтвердженим належними та допустимими доказами, а отже не підлягає задоволенню. У відповіді на відзив зазначено, що з часу стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей: [INFO] та [INFO] , а саме з 23.03.2020 в неї істотно змінився сімейний стан, зокрема народилось двоє дітей від іншого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тобто, на утриманні у позивача перебуває четверо неповнолітніх дітей, що свідчить також про те, що крім спільних з відповідачем дітей, вона як мати також змушена частково утримувати й дітей від іншого шлюбу. В той час, як відповідач інших утриманців крім спільних дітей, не має. Водночас зазначає, що за законодавством Французької республіки, де народилась донька [PERSON] , у свідоцтві про народження дитини, а саме у відомостях про кожного з батьків обов`язково вказується їхня попередня професія чи місце роботи до народження дитини. Вказані відомості в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «професія», де зазначено «робітниця на фермі» жодним чином не підтверджують ту обставину, що позивач працевлаштована на цей час, отримує заробітну плату, а також не свідчить про покращення її матеріального стану. На даний час позивач не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою донькою. Ухвалою суду від 28.08.2025 провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Васютин Я. В., позовні вимоги підтримав, та зазначив, що у позивач змінився сімейний стан, у неї на утриманні є ще двоє дітей від другого чоловіка. У неї погіршився матеріальний стан, а у відповідача він покращився. Позивач з 2022 року знаходиться за межами України. На час її відсутності, діти знаходяться з бабою та дідом, тобто батьками позивача. В судове засідання 21.01.2026 представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, зазначивши, що позов підтримують та просять його задовольнити. Представник відповідача, адвокат Яш П. К., в судовому засіданні зазначив, що весь тягар щодо виховання дітей сторін перекладено на бабу та діда, так як сторони перебувають за межами України. Відповідач [PERSON] додаткові кошти для утримання дітей передає через свою маму. 2-3 місяці тому відповідач відкрив банківську картку донці, та з цього часу на ту картку пересилає кошти. На даний час відповідач за кордоном працює нелегально, тому його матеріальний стан погіршився. В судове засідання представник відповідача подав заяву, в якій зазначив, що після узгодження позиції з представником позивача, [PERSON] не заперечує щодо сплати аліментів в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2026 рік», що складає 3512,0 грн на кожну дитину. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6-7). Сторони перебували у шлюбі, який рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2021 року розірвано (а. с. 10). Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.03.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1300,0 грн на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а. с. 8-9). Консультативним висновком окуліста [PERSON] поставлено діагноз: міопія слабкого ступеня, складний міопічний астигматизм обох очей (а. с. 13). Свідоцтвом про шлюб підтверджено, що [PERSON] ( [PERSON] ) зареєструвала шлюб з [PERSON] (а. с. 16). Свідоцтвом про народження № [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Професія «без роботи» (а. с. 17 зворотна сторона). Свідоцтвом про народження № [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] Професія «робітниця на фермі» (а. с. 20). Згідно з довідкою, виданою старостою Сапогівського старостинського округу від 02.10.2025 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак за місцем реєстрації не проживає. З 2022 року по даний час знаходиться за межами України. Донька [PERSON] [INFO] , зареєстрована та проживає з бабою та дідом за адресою: [ADDRESS] . Донька [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає з бабою та дідом за адресою: [ADDRESS] (а. с. 56). Відповідно до Витягу з реєстру Галицької територіальної громади від 03.11.2025 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 80-82). Копією платіжної інструкції підтверджено, що за навчання в коледжі [PERSON] Карпатського національного університету ім. В. Стефаника сплачено кошти в сумі 12800,0 грн (а. с. 86). Копіями транзакції підтверджено, що на ім`я [PERSON] проведені кошти в різних сумах та в різних датах (а. с. 88-90). Копією трудової книжки, виданої на ім`я [PERSON] підтверджено, що 11.10.2022 її звільнено за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, наказ № 141-38 від 11.10.2022 (а. с. 103). Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). Суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. Право вибору способу стягнення аліментів, у твердій сумі або в частині від заробітку (доходу), Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів, при цьому законом не встановлено підстав, за яких це право одержувача може бути обмежено. Суд, з урахуванням встановлених обставин справи та відповідно до вимог Закону, може лише визначати величину стягнення аліментів. Позивачем пред`явлено позов щодо збільшення розміру аліментів, що унормовано положеннями статті СК України, згідноз якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Положення статті 192 Сімейного кодексу України, регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. У частині першій статті 192 Сімейного кодексу України, наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, встановлення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн, що менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, передбаченого Сімейним кодексом України (50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку), не відповідає інтересам дитини. Враховуючи встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також обставини, на які посилались представники сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів шляхом збільшення їх стягнення з 1300,0 грн. до 3600,0 грн., щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягненню дитиною повноліття, що є достатнім та відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам Сімейного кодексу України. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Суд не приймає до уваги посилання сторони позивача про неправомірність довідки про проживання, виданої старостою Сапогівського старостинського округу як таких, що не відповідають вимогам законодавства. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки суд задовольняє позов [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача аліментів розмірі по 3600,0 грн на кожну дитину до досягнення повноліття, то за змістом положень ч. 3 ст. 81 СК України стягнення аліментів у раніше визначеному розмірі 1300,0 грн щомісячно, з часу набрання рішенням законної сили припиняється. Позивач звільнена від сплати судового збору згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує судовий збір з відповідача. За поданням позовної вимоги немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1211,20 гривень, а отже з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір 1211,20 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. ст. 141, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial