Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. У позивача [PERSON] від відповідача [PERSON] народися син - [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] проживає разом із матір`ю в с. Новосілка, Хмельницького району та знаходиться на повному утриманні позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивача та на утримання дитини не надає та не приймає участі у вихованні дитини. Позивач просить: -- стягувати із [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років; -- стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 03.12.2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримує повністю та просить розгляд справи проводити у відсутність позивача та його представника, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин, не подав відзив на позов, а тому суд вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення). Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26.01.2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 03.09.2024 року. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем та згідно довідки про отримані доходи та утримані податки з 1 кварталу 2025 року по 4 квартал 2025 року відповідач [PERSON] регулярно отримує високу заробітну плату у ВЧ [NUMBER] . Частиною 2 ст. 51 Конституції України визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року закріплено що, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки відповідач працює і отримує постійний дохід, то аліменти з відповідача повинні бути присуджені у частці від заробітку (доходу). Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання дружини, суд враховує те, що відповідач є військовослужбовцем, має регулярний та високий дохід, тому суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 84 СК України з відповідача на утримання позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, який суд вважає справедливим та обґрунтованим. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання малолітнього сина, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком матері і батька. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум на дитину до 6 років становить 2817 грн. Відповідач є військовослужбовцем, має регулярний та стабільний дохід, тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який суд вважає справедливим та обґрунтованим, та таким що відповідає засадам розумності та виваженості, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та потреб дитини. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 грн 40 коп. (1331,2 грн х 2) підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі cт.ст. 84, 141, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved