Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

позивач та його представник просять суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3222287200:02:006:0016, що розташована на території села Стави Обухівського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 780885, виданого 30 березня 2006 року Кагарлицькою районною державною адміністрацією Київської області, та була прийнята у спадщину її сином, [PERSON] , який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у порядку спадкування за правом представлення, як спадкоємцем за законом третьої черги, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за правом представлення, як спадкоємцем за законом третьої черги, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , обґрунтовуючи позов наступним. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2024). Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з: 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,38 га, кадастровий номер 3222287200:02:006:0016, розташованої на території Ставівської сільської ради Обухівського району Київської області. Його батько - [PERSON] (помер [INFO] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2017) - був рідним дядьком [PERSON] по материнській лінії. Тобто, його батько та мати [PERSON] були рідними братом і сестрою. Родинні відносини між ними підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON] від 28.11.1959 р.; витягом з ДРАЦС про державну реєстрацію народження [PERSON] від 26.04.1967 р., яка мала дошлюбне прізвище « [PERSON] » (актовий запис № 14 від 03.05.1967). Факт зміни прізвища підтверджується витягом з ДРАЦС про державну реєстрацію шлюбу (актовий запис № 749 від 18.06.1988). Факт смерті [PERSON] підтверджується витягом з ДРАЦС про державну реєстрацію смерті (актовий запис № 465 від 13.03.2015). Відповідно до частини четвертої статті 1266 Цивільного кодексу України, у разі смерті рідного дядька спадкодавця до відкриття спадщини, право спадкування за правом представлення переходить до його дітей, тобто до двоюрідних братів і сестер спадкодавця. Таким чином, він - [PERSON] - є спадкоємцем за законом третьої черги за правом представлення після смерті його двоюрідного брата [PERSON] . 06 березня 2025 року, на підставі його заяви про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун Каріною Анатоліївною була відкрита спадкова справа № 12/2025 (номер у Спадковому реєстрі - № 73757794), про що йому було видано повідомлення про коло спадкоємців та витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі. Також заяву про прийняття спадщини подав його рідний брат [PERSON] , [INFO] , який відмовився від своєї частки на його користь. Крім того, із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , яка перебувала у фактичних шлюбних відносинах [PERSON] без державної реєстрації шлюбу, що підтверджується роз`ясненням нотаріуса Каріни Дерун (вих. № 573/02-14 від 13.03.2025). Зазначене роз`яснення він отримав як відповідач у справі в складі додатків до позовної заяви, яку адвокат Семенюта Р. А. подав від імені [PERSON] у справі № 368/936/25 за її позовом до нього, [PERSON] , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун Каріни Анатоліївни, про встановлення факту проживання однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. Оскільки він є спадкоємцем третьої черги за правом представлення, [PERSON] , яка належить до спадкоємців за законом четвертої черги, не має переважного права на спадкування та не може брати участь у розподілі спадкового майна. 16 вересня 2025 року приватним нотаріусом було відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У зв`язку з цим виникла необхідність звернення до суду для визнання його права на спадкування. Щодо складу спадкового майна: 1. Спадковий будинок За життя [PERSON] . Білоцерківським міськрайонним судом було ухвалено рішення у справі № 357/10649/16-ц про визнання за ним права власності на майно за набувальною давністю, а саме на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Однак [PERSON] не зареєстрував право власності на зазначене нерухоме майно у зв`язку з допущеною помилкою у судовому рішенні щодо нумерації будинку. У резолютивній частині рішення вказано адресу: [ADDRESS] , що є технічною помилкою, оскільки адреса з позначкою дроб 1 відсутня в офіційних правовстановлюючих документах. Фактичною та дійсною адресою об`єкта є: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується листом КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 11.03.2025, наданим на запит приватного нотаріуса Дерун К. А. Факт зміни найменування вулиці підтверджується рішенням Білоцерківської міської ради Київської області від 28.07.2022 № 2851-31-VIII «Про перейменування вул. Пушкінська в м. Біла Церква Київської області». Технічні характеристики об`єкта підтверджуються технічним паспортом, виготовленим 27.03.2025 експертом з технічного обстеження та інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , реєстраційний номер у реєстрі будівельної діяльності: ТІ01:7128-3862-4320- 0702. Враховуючи викладене, право власності на зазначене нерухоме майно [PERSON] за життя не було зареєстровано у встановленому законом порядку. 2. Спадкова земельна ділянка Оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,38 га, серії ЯБ № 780885, виданого 30.03.2006 Кагарлицькою районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] , у його володінні відсутній. Зазначена земельна ділянка входить до складу спадщини, оскільки після смерті матері, [PERSON] , право на неї фактично набув її син [PERSON] , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України це є підставою для визнання за ним права на спадкування. Даний факт підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду у справі № 357/14850/21 (суддя Ярмола О. Я.). Йому відомо, що за життя [PERSON] втратив оригінал державного акту, про що 11.06.2021 ним було опубліковано оголошення в регіональній газеті «Надросся - Замкова Гора» (Газета № 45-46 від 11.06.2021). Відновлення втраченого державного акту у той період не було можливим, оскільки Інструкція про заповнення бланків державних актів, затверджена наказом Держкомзем від 22.06.2009 № 325, втратила чинність на підставі наказу Мінагрополітики № 537 від 09.09.2013, а порядок відновлення державного акту на той час законодавчо не врегульовувався. З огляду на викладене, його право на спадкування підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на 1/2 частину спадкового будинку та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,38 га. Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який фактично проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України (ВССУ) з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24- 753/0/4-13 зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає судовому захисту шляхом його визнання у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності (ст. 392 ЦК). Позивачем у спорах про спадкування може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до статей 1268-1270 ЦК України. Якщо нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, включно з визначенням судом додаткового строку для прийняття спадщини. Пунктом 3.3 інформаційного листа ВССУ визначено, що відповідачами у справах про визнання права власності на спадкове майно є: спадкоємці, які прийняли спадщину, органи, уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або органи, до яких перейшли такі повноваження, органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Найпоширенішою підставою звернення до суду у спорах про спадкування є неможливість оформити право на спадщину у нотаріуса через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та/або відсутність державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Пункти 3.5 та 15 інформаційного листа ВССУ визначають, що спори про визнання права власності на земельну ділянку або земельну частку (пай) розглядаються судами, якщо: відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, державний акт містить неточності, що підлягають виправленню. Отже, у зв`язку з неможливістю оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та наявністю втраченої документації, я змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання права (п. 1 ч. 2 ст, і 6 ЦК України). Захист прав на земельні ділянки регламентується також частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України (ЗК України) шляхом визнання права. Частиною першою статті 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або якщо втрачені документи, що засвідчують право власності. Спадкування та визначення складу спадщини регламентовані статтями 1216-1225, 1258-1259, 1266, 1268, 1270 та 1296 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий та своєчасний розгляд справ для ефективного захисту порушених або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадкування (ч. З ст. 1296 ЦК України). Судова практика підтверджує, що позов про визнання права власності є винятковим способом захисту у випадку втрати або відсутності правовстановлюючих документів (постанова ВС/КЦС № 350/1850/17 від 31.08.2020; Постанова Пленуму ВСУ від 16.04.2004 № 7). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення з відміткою за зазначеною адресою не проживає, про причини неявки суд не повідомила. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Суд, вислухавши позивача, його представник та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. [INFO] помер [PERSON] , про що було складено акт та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2024. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з: 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,38 га, кадастровий номер 3222287200:02:006:0016, розташованої на території Ставівської сільської ради Обухівського району Київської області. Позивач [PERSON] народився [INFO] , та батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Батько позивача [PERSON] народився [INFO] та батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , про що було складено акт та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2017. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України [PERSON] народилася [INFO] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 18.06.1988 р. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті [INFO] померла [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України [PERSON] народився [INFO] батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті [INFO] помер [PERSON] . Згідно повідомлення приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області стало відомо про те, що в провадженні приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., знаходиться спадкова справа до майна, що залишилось після смерті [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] і на час смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, наступним повідомила, що станом на 03 червня 2025 року, [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) є такими, які подали заяви про прийняття спадщини. Спадкоємці за заповітом, а також інші спадкоємці за законом, які мають право на обов`язкову частку на 03.06.2025 рік - відсутні. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 73757794, номер 12/2025. Згідно інформації Комунального підприємства Київської обласної ради Київського обласного бюро технічної інвентаризації відомо, що відповідно паперових носіїв станом до 01.01.2013 року право - власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] 1/2 частина будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори 03.11.1999 року за № 2-4324; [PERSON] 1/2 частина будинку на підставі рішення Білоцерківського народного суду, виданого 23.10.1950 року (реєстрова книга № 42, реєстровий № 4272). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2017 р. було визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: сарай - прибудова ( літера «б» ), літня кухня (літера «Б»), вбиральні (літери «Г», «Д»), літній, душ (літера «Є»), гараж (літера «Ж»), огорожа № 1,3,4, хвіртка № 2, ворота № 6, вимощений № 7, за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2022 р. було встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Білоцерківської міської ради Київської області від 28.07.2022 р. було перейменовано [ADDRESS] . Батько позивача [PERSON] та мати померлого [PERSON] є рідними братом та сестрою. Позивач [PERSON] та померлий [PERSON] є двоюрідними братами, а саме: батько - [PERSON] (помер [INFO] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2017) - був рідним дядьком [PERSON] по материнській лінії. Тобто, його батько та мати [PERSON] були рідними братом і сестрою. Родинні відносини між ними підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON] від 28.11.1959 р.; витягом з ДРАЦС про державну реєстрацію народження [PERSON] від 26.04.1967 р., яка мала дошлюбне прізвище « [PERSON] » (актовий запис № 14 від 03.05.1967). Факт зміни прізвища підтверджується витягом з ДРАЦС про державну реєстрацію шлюбу (актовий запис № 749 від 18.06.1988). Факт смерті [PERSON] підтверджується витягом з ДРАЦС про державну реєстрацію смерті (актовий запис № 465 від 13.03.2015). Відповідно до статей 1216 -1218 ЦК України, перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) визнається спадкуванням. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до приписів частини 1статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 16 вересня 2025 р. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтв на спадщину за законом, згідно якої 16 вересня 2025 року з письмовою заявою звернулася гр. [PERSON] , [INFO] , проживаюча за адресою: [ADDRESS] , яка діє від [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої Руденком А.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області 27 серпня 2025 року, зареєстрованої в реєстрі за №1135, в якій йшла мова про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті двоюрідного брата [PERSON] - [PERSON] ( [INFO] ), померлого [INFO] .

Outcome: approved