Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У грудні 2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Защук В.В. до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 20 750 гривень. В обґрунтування заявлених вимог представник відповідача Рубанки С.В. посилалася на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2025 року у справі № 361/916/24 (провадження № 2/361/2676/24) позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 80 000 гривень, а в іншій частині позовних вимог відмовлено. Згідно Договору про надання правничої допомоги від 09.07.2024 відповідачу [PERSON] надавалася правова допомога адвокатом Защук В.В., вартість наданих послуг складає 20 750 гривень, які остання й просить стягнути з позивача на користь відповідача. У грудні 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Бойкініч Р.С. також подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення стосовно стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу у розмірі 30 000 гривень. Заявлені вимоги адвокат мотивував тим, що відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 10/01/2024 від 10.01.2024 адвокат Бойкініч Р.С. надавав правову допомогу [PERSON] , вартість наданих послуг склала 30 000 гривень. З наведених підстав, просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути вищевказану суму судових витрат з відповідача на користь позивача. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Бойкініч Р.С. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином. Від адвоката надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, заявлених стороною відповідача. Представник позивача аргументував свої заперечення тим, що заявлені представником відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 20 750 гривень є непропорційними до розміру задоволених судом вимог. Наголошував на тому, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Враховуючи особливості предмета спору, ціну позову, складність справи, яка є незначної складності, позивач вважає очевидним те, що заявлені [PERSON] витрати не відповідаютькритеріям розумності та справедливості. Крім того, наголошував на тому, що дана справа розглядалась майже 2 роки, в середньому 1 засідання суду відбувалось один раз у 3-4 місяці. Разом з цим, у перелік витрат на правничу допомогу відповідач включає юридичний облік справи, в якому передбачає щомісячну оплату в розмірі 750 грн., що в сукупності складає 10 500 грн. за 2 роки. Позивач вважає, що ці витрати не є фактично неминучими і абонентська плата 750 гривень на місяць не є обґрунтованою, оскільки адвокатом Защук В.В. не доведено факту надання щомісячних консультацій клієнту з будь-яких правових питань, пов`язаних саме з розглядом цієї справи у проміжками між судовими засіданнями. З наведених підстав, представник позивача просив відмовити у задоволенні заяви Рубанки С.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з [PERSON] судових витрат. У судове засідання відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Защук В.В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином. Від адвоката надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримання заявлених вимог про стягнення судових витрат на користь відповідача. Крім того, адвокат Защук В.В. подала до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, заявлених стороною позивача. Заперечення аргументувала тим, що на підтвердження узгодженого розміру гонорару між позивачем [PERSON] і адвокатом Бойкінічем Р.С. до суду протягом всього процесу розгляду справи не надано жодного документа укладеного між ними, та разом із позовною заявою не подано орієнтовний розрахунок витрат на професійну правову (правничу) допомогу, не зроблено заяви про відшкодування витрат на правову допомогу у строк, визначений статтею 141 ЦПК України, та не надано доказів понесення позивачем таких витрат. Заявлена позивачем сума судових витрат не підтверджена відповідним розрахунком. Наголошувала на тому, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Представник позивачки не надав жодного доказу того, що він надавав послуги відповідачці відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» саме як самозайнята особа яка здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, а не як фізична особа-підприємець. В обґрунтування заяви про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, позивач подала копії договору №10/01/2024 від 10.01.2024, додаткову угоду №1 від 10.01.2024, та акт №2 прийому-передачі наданих послуг від 05.12.2025. У відповідача є сумніви щодо достовірності всіх цих документів, їх відповідності вимогам законодавства, та відповідач припускає, що всі вони оформлені після розгляду справи. Відповідач вважає, що позивач не довела суду те, який порядок оплати гонорару передбачений договором, а суд позбавлений можливості встановити виконаний позивачкою порядок виконання умов договору в частині оплати гонорару адвоката в заявленому позивачкою розмірі. З наведених підстав, представник відповідача просила відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат. Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Як передбачено ч. ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України). У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа №361/916/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 80 000 гривень, в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. Відтак, враховуючи заявлений [PERSON] розмір позовних вимог, ціну позову, позов [PERSON] вищевказаним рішенням суду від 02.12.2025 задоволено у пропорційному співвідношенні на 30%, відхилено 70 %. Відповідно до Договору № 10/01/2024 про надання правничої допомоги від 10 січня 2024 року [PERSON] надавалася правова допомога адвокатом Бойкініч Р.С. Згідно Додаткової угоди № 1 від 10.01.2024 та Акту № 2 прийому-передачі наданих послуг від 05.12.2025, вартість наданих адвокатом позивачу правових послуг складає 30 000 гривень. Відповідачу [PERSON] надавалася правова допомога адвокатом Защук В.В. відповідно до Договору № 1 про надання правничої допомоги від 09.07.2024. Вартість наданих послуг склала 20 750 гривень, про що свідчать протокол узгодження договірної ціни від 09.07.2024., рахунки на оплату і платіжні інструкції, наявні у матеріалах справи. За змістом наданих представником відповідача рахунків, щомісячно адвокатом нараховувалася плата за «юридичний облік справи № 361/916/24». Згідно роз`яснень, наведених представником відповідача у заяві про ухвалення додаткового рішення, послуга «юридичний облік справи» включає в себе організовану, системну юридичну підтримку клієнта протягом усього судового процесу. В межах цієї послуги здійснюються такі дії: постійний моніторинг стану справи в підсистемі «Електронний суд», у тому числі руху справи, надходження документів, автоматизованого розподілу, зміни статусу, призначення засідань тощо; відстеження подання процесуальних документів іншими учасниками справи (відзиви, клопотання, докази, скарги), з оперативним інформуванням клієнта про їх зміст та юридичне значення; інформаційне сповіщення клієнта про ключові події по справі (ухвали, зміна судді, виклики, надання відповідей на запити суду тощо) у зрозумілій формі без затримок; формування або перевірка внутрішнього «досьє клієнта» по справі зі зведеними відомостями про процесуальні документи, факти, аргументи та орієнтовні перспективи;завчасне попередження про необхідність подання процесуальних документів (відповідь на відзив, пояснення, клопотання, заява, апеляція тощо) для можливістю оперативного реагування; можуть бути включені інші послуги за узгодженням між адвокатом і клієнтом. Перевіривши надані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування в кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адмінвідповідальності під час розгляду справи про адмінправопорушення; надання правової допомоги свідку в кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адмінправопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача в кримінальному провадженні; представництво інтересів фіз- і юросіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фіз- та юрособами; представництво інтересів фіз- і юросіб, держави, органів держвлади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо іншого не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Суд звертає увагу на те, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16. При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Така позиція узгоджується із висновками Постанови Верховного Суду від 02 липня 2020 року (справа № 362/3912/18). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial