Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до Шевченківського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення 34 907,31грн. заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.02.2024 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету- заяву до договору про надання банківських послуг від 28.02.2024. Банком взяті на себе зобов`язання виконані у повному обсязі, надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом, якого є платіжна картка. В свою чергу відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, кошти на погашення заборгованості за кредитом не надав, у зв`язку з чим утворив заборгованість у сумі 34 907,31 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 24.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Позивач в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, в якій позов підтримав, просив справу розглянути без його участі. У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність не з`явившихся осіб за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 28.02.2024 [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву до договору про надання банківських послуг, в якій зазначив про те, що проси відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні; попросив встановити кредитний ліміт на суму, зазначено у мобільному застосунку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних дні, на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дні користування кредитом; підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені вище копії відповідають оригіналу; засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем; погодився, що невід`ємною частиною заяви є замовлення клієнта до договору, з підписанням якого в мобільному застосунку договір набуває чинності. Позивач стверджує, що на підставі укладеного Договору б/н від 28.02.2024 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом є платіжна карта. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06.08.2025 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 34 907,31грн.., що складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Наведене також підтверджується випискою по картці на ім`я відповідача за період з 28.02.2024 по 08.08.2025. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення AT "Універсал банк" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved