Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

12.09.2025 року позивака [PERSON] , діючи через свого представника адвоката Костюченка В.К., звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.09.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який згідно зі свідоцтвом про шлюб був зареєстрований Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, актовий запис в книзі реєстрації шлюбів №79 від 14.09.2017 року. Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідками. Позивачка стверджує, що тягар утримання дитини лежить на ній. Відповідач проходить службу в Збройних Силах України, кошти на утримання дитини не надає, або надає в недостатньому обсязі. Позивачка вважає, що у відповідача відсутні істотні обставини, які б впливали на виконання ним своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини. Відповідач є військовослужбовцем, отримує грошове забезпечення, інші особи на його утриманні не перебувають, тому він може сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, від позивачки до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, в якій зазначено, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] також не з`явився, до канцелярії суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. В зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. 14.09.2017 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований Новгород-Сіверським міськрайоним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №79 від 14.09.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно копій Витягів з Реєстру територіальної громади, [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,8). Відповідач [PERSON] з 29.01.2024 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки начальника відділу кадрів В/ч [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина. Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки позивачкою заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у мінімальному рекомендованому розмірі та позицію відповідача, який не надав суду відзив на позовну заяву та будь-які докази його матеріального становища, докази про наявність у нього інших утриманців, натомість звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, за таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно позов підлягає задоволенню. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 12.09.2025 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів з відповідача у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд розподіляє на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved