Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №747608 від 27.04.2023 року у розмірі 86170,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.04.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту №747608. Відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://selfiecredit.ua/, ТОВ «Селфі Кредит» 27.04.2023 року направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №747608 про надання споживчого кредиту. 27.04.2023 року Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «Селфі Кредит» направило 27.04.2023 року відповідачу через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор A152, котрий в свою чергу відповідачем було 27.04.2023 року введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв пропозицію щодо укладання Договору №747608 про надання споживчого кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 27.04.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір №747608 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «Селфі Кредит», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в сумі 15000,00 грн шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] . 11.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», нині - ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-95/24, відповідно до умов якого фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до договору факторингу № 01.02-95/24 від 11.01.2024 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №747608 складає: 86170 грн, з яких: 15000,00 грн -заборгованість по тілу, 71170,00 грн - заборгованість по відсотках. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 18.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, судове засідання призначене на 16.12.2025 року. Ухвалою суду від 16.12.2025 року судове засідання у справі відкладене на 27.01.2026 у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про місце, дату, і час судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача до позовної заяви подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання, про причини неприбуття в судове засідання суд не повідомив. Відповідач відзиву не подав. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків. 27.04.2023 року ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , уклали договір про надання споживчого кредиту №747608. Відповідно до п.1.2. на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. П.1.3-1.8.2. передбачено, що сума кредиту(загальний розмір) складає: 15 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 дні (в)(день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 0.88 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 27.05.2023 або протягом трьох календарних днів. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47541.10% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 16620.49% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 133800 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 127860 грн. Відповідно до додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 747608 від 27.04.2023 року встановлено, що загальна вартість кредиту складе 133800,00 грн, реальна річна процентна ставка складе 47541,10% річних. Згідно з п.2.1 договору, кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, на реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Кредитний договір, додаток 1 до договору Графік платежів, Паспорт споживчого кредиту відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором А152. ТОВ «Селфі Кредит» 27.04.2023 здійснило переказ 15 000,00 грн на картку [NUMBER] , що підтверджується Довідкою вих. №20250723-186 від 23.07.2025 року виданою ТОВ «Пейтек». Згідно з розрахунком заборгованості за договором №747608 від 27.04.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 11.01.2024 року у відповідача значиться заборгованість у сумі 86170,00 грн, з яких: 15 000,00 грн - тіло кредиту та 71 170,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами. 11.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (відповдіно до Рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» змінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу №01.02-95/24. Відповідно до цього договору Фактор набуває права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-95/24 від 11.01.2024 року, до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №747608 в сумі 86 170,00 грн, з яких 15 000,00 грн - тіло кредиту та 71 170,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, кількість прострочених днів становить 229. Платіжною інструкцією № 9426 від 15.01.2024 підтверджується оплата за відступлення прав вимоги згідно з договором №01.02-95/24. У зв`язку із невиконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, які регулюються такими нормами законодавства. Згідно з ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Застосовуючи до правовідносин зазначені норми права, суд дійшов такого висновку. 27.04.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договору про надання споживчого кредиту №747608.Відповідач будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи. Отже, сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Кредитодавець за вказаним договором виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунків заборгованості позивача складає 86170,00 грн. За зобов`язаннями відповідача перед ТОВ «Селфі Кредит» за Договоромпро надання споживчого кредиту №747608 від 27.04.2023 , право вимоги у встановленому законом порядку перейшло до ТОВ «СвеаФінанс» відповідно до Договору факторингу № 01.02-95/24 від 11.01.2024, суд вважає такі обставини доведеними належними та допустимими доказами, яких достатньо для висновку про дійсність укладеного договору факторингу. Відповідно до розрахунків позивача, заборгованість відповідача за Договором про надання споживчого кредиту №747608 від 27.04.2023 становить 86 170,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 71 170,00 грн. Враховуючи, що доказів належного виконання своїх зобов`язань відповідач суду не надав, факт отримання кредиту та розмір заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» про стягнення з [PERSON] 86170,00 грн заборгованості за Договору про надання споживчого кредиту №747608. Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved