Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, якій просила встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявленої вимоги вказала, що [INFO] померла матір заявниці [PERSON] . Родинні відносини між заявницею та [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Спадщину після смерті [PERSON] заявниця прийняла шляхом подачі до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Л.В. та заведено спадкову справу за № 109/2024. До складу спадщин після смерті [PERSON] увійшло спадкове майно у виді земельних ділянок площами 4,16 га та 1,08 га, які належали спадкодавиці на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 232937 від 14.12.2004. Листом нотаріуса повідомлено,що не доведено родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] , тому рекомендовано вирішити питання в судовому порядку для встановлення родинних відносин. Таким чином, на теперішній час змушена звернутися до суду для встановлення родинних відносин. [PERSON] в судовому засідання надала свої пояснення, які ідентичні поданої заяви. Просила її задовольнити та встановити факт родинних відносин. Заінтересована особа до суду свого представника не направили, про розгляд справи повідомлені належним чином. До суду подано заявою, в якій останній вказав, що проти заявлених вимог не заперечує, справу просив розглянути у відсутність представника Радомишльської міської ради. Дослідивши матеріали заяви про встановлення факту родинних відносин, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, вислухавши доводи заявника, суд дійшов наступного висновку. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. Перелік фактів, які встановлюються судом в порядку окремого провадження, визначений у частині 1 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. За змістом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 7 вказаної постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі №752/20365/16-ц, від 05.12.2019 року у справі №750/9847/18, від 03.02.2021 року у справі №644/9753/19, від 16.06.2021 року у справі №643/6447/19/19, від 08.09.2021 року у справі №641/5187/20. Згідно статті 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серією [NUMBER] . Родині відносини заявниці та [PERSON] підтверджується матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про народження серією [NUMBER] та копією свідоцтва про шлюб серією [NUMBER] . Прізвище [PERSON] , 1936 р.н. після державної реєстрації шлюбу стало [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстрації актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00045494063 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] 1932 р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження серією [NUMBER] . [PERSON] , 1932 р.н., померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серією [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , 1936 р.н., що підтверджується копією запису акта про народження № 26 від 15.05.1936. та архівною довідкою від 08.07.2024 № В-3190/04. [PERSON] є власницею земельних ділянок за кадастровими номерами 1825087600:02:000:0067 та 1825087600:02:000:0083, що підтверджується копією державного акта серією ЯБ № 232937. [PERSON] була зареєстрована за адресою по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з погосподарської книги від 05.12.2025 № 60. Крім того, в матеріалах справи міститься копія сторінки погосподарської книги щодо голови сім`ї [PERSON] , 1910 р.н. (голова двору) зазначено, що [PERSON] , 1932 р.н. (доч.) та [PERSON] , 1936 р.н. (доч), що підтверджується копією погосподарської книги № 1 за 1950 -1952 . Спадкова справа до майна померлої [PERSON] заведена за № 109/2024, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77013197. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом заявниці потрібно встановити родинні відносини [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Л.В. від 22.09.2025 за № 424/02-14. Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження, і такі факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Зважаючи на надані заявницею письмові докази, суд дійшов висновку, що заявниця обґрунтовано звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки вона позбавлена можливості будь-яким іншим способом, крім як в судовому порядку, довести своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що створює їй перешкоди в оформленні такого права на спадщину. Таким чином, з`ясована мета встановлення факту родинних відносин та встановлений сам факт, який повністю підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим, заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , підлягає задоволенню. Положеннями ст. 294 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справ окремого провадження, встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved