Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 264507048 від 23.04.2021 року у розмірі 30077,00 грн., судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 23.04.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено кредитний договір №264507048 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 8200,00 грн. на її банківську картку № [NUMBER] на умовах зворотності, платності, строковості, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за його користування відповідно до умов Договору. Як вказує позивач, 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого до 28.11.2019 року, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах, а Фактор зобов`язується їх прийняти. Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" з 28.11.2019 по 31.12.2023 укладалися додаткові угоди до Договору факторингу №28/1118-01 № 19, 26, 27, 31, 32 щодо строку дії договору та викладення тексту Договору у новій редакції, зокрема згідно останньої угоди № 32 строк дії договору було продовжено до 31.12.2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №136 від 01.06.2021 до Договору факторингу до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача. Окрім того 05.08.2020 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ ФК "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу №05/0820-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 року до Договору факторингу №№05/0820-01 до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 30077,00 грн. 20.10.2023 ТОВ ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" уклали договір факторингу №20/10/23-03, відповідно до якого та реєстру боржників від 20.10.2023 позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором до відповідача у сумі 30077,00 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 30077,00 грн. та судові витрати у справі. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін . Окрім того ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ "Таскомбанк". У позовній заяві представник ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" просив провести судове засідання за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомленою про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі до суду не подала. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. З урахуванням наявності встановлених законодавством умов, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 23.04.2021 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" з власником мобільного телефону [NUMBER] був оформлений Кредитний договір № 264507048, у порядку визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Згідно Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 9500 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» На підтвердження надання кредиту шляхом безготівкового зарахування грошей позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» надав копію електронного платіжного доручення від 23.04.2021 № 73e36148-df90-47cc-ae92-e4e3579405b5 на суму 9500 грн., які були переведені на картку № [NUMBER] , яка зазначена в заяві на видачу кредитних коштів та довідку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», видану 15.01.2024 за № 1501. Разом з тим, відповідно до повідомлення АТ «Таскомбанк», наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів, зарахування грошових коштів в розмірі 9500 грн. 23.04.2021 відбулось на банківську картку № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] , також банк повідомляє, що номер телефону [NUMBER] клієнтам АТ «Таскомбанк» не належить. Будь-яка інформація про [PERSON] в АТ «Таскомбанк» відсутня та рахунки на її ім`я в зазначеному банку не відкривались. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила про позицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення Згіднго зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували надання кредитних коштів за договором № 264507048 від 23.04.2021 саме відповідачу, навпаки матеріалами справи підтверджується надання кредитних коштів за вказаним договором іншій особі. Таким чином суд приходить до висновку, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за договором № 264507048 від 23.04.2021 відповідачу грошові кошти не надавались, а фактично перераховані на рахунок іншої особи, яка не є відповідачем по справі. Більш того, будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що вказаний у кредитному договорі номер мобільного телефону [NUMBER] , за допомогою якого проводилось підписання (ідентифікація) за кредитним договором, належить відповідачу, а не іншій особі матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на наведене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, як факт отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором № 264507048 від 23.04.2021 від первісного кредитора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" так і факт укладання зазначеного кредитного договору саме відповідачем, а не іншою особою, оскільки достатніх доказів про належність номеру телефону [NUMBER] , за допомогою якого проводилось підписання (ідентифікація) за кредитним договором № 264507048 від 23.04.2021 відповідачу матеріали справи не містять. ЄСПЛ у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоч пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може різнитися залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоч пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність позивачем виникнення у відповідача зобов`язань з повернення кредитних коштів та нарахованих процентів за кредитним договором № 264507048 від 23.04.2021 та, відповідно, відсутності підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу покладаються судом на позивача.

Outcome: dismissed