Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що померла [INFO] рідна сестра позивачки [PERSON] [PERSON] 17.02.1998 року склала заповіт у державного нотаріуса 21-ї Київської державної контори та розпорядилась своїм майном наступним чином: всю належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] , речі домашнього вжитку та обіходу, належну їй на праві власності частину будинку [ADDRESS] з прилеглими надвірними будівлями та земельної ділянкою заповіла [PERSON] . Після чого, 21.06.2024 року державним нотаріусом 11 державної Київської нотаріальної контори Іванець О.О. видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] , після померлої [PERSON] , на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину. Також, 21.06.2024 року державним нотаріусом 11 державної Київської нотаріальної контори Іванець О.О. видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] , після померлої [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину. Поряд з цим, 21.06.2024 року державним нотаріусом 11 державної Київської нотаріальної контори Іванець О.О. було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, у спадковому майні не визначена частка спадкодавця в спільному праві власності на це майно. А саме: на земельну ділянку площею 0,0886 га, кадастровий номер 3210600000:01:004:0194, місцезнаходження: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності та земельну ділянку площею 0,0200 га, кадастровий номер 3210600000:01:004:0195, місцезнаходження: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Після звернення до нотаріуса, була заведена спадкова справа №51/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона є єдиною спадкоємицею, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, таким чином, вона позбавлена можливості у нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник адвокат Хомич А.М. у судове засідання не з`явились, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Від представника відповідача Броварської міської ради Броварського району Київської області надійшов відзив, за змістом якого, не заперечуючи щодо позовних вимог, просив суд розглянути справу за відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. [INFO] померла рідна сестра позивачки [PERSON] [PERSON] 17.02.1998 року, яка склала заповіт у державного нотаріуса 21-ї Київської державної контори та розпорядилась своїм майном наступним чином: всю належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] , речі домашнього вжитку та обіходу, належну їй на праві власності частину будинку [ADDRESS] з прилеглими надвірними будівлями та земельної ділянкою на користь [PERSON] . Після чого, 21.06.2024 року державним нотаріусом 11 державної Київської нотаріальної контори Іванець О.О. видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] , після померлої [PERSON] , на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину. Також, 21.06.2024 року державним нотаріусом 11 державної Київської нотаріальної контори Іванець О.О. видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] , після померлої [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину. Поряд з цим, 21.06.2024 року державним нотаріусом 11 державної Київської нотаріальної контори Іванець О.О. було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, у спадковому майні не визначена частка спадкодавця в спільному праві власності на це майно. А саме: на земельну ділянку площею 0,0886 га, кадастровий номер 3210600000:01:004:0194, місцезнаходження: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності та земельну ділянку площею 0,0200 га, кадастровий номер 3210600000:01:004:0195, місцезнаходження: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток. Вирішуючи по суті позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом. В силу положень ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом, в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. . Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини и не припинилися внаслідок його смерті. . Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За такого, вищевказане майно вважається таким, що ввійшло до складу спадщини. Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій, в тому числі для видачі свідоцтва про право на спадщину, документи, якщо вони не відповідають вимогам закону Отже, в разі відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вирішення питання про спадкування підлягають розгляду судом. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.ст.13, 41, 47 Конституції України кожному гарантується реалізація права власності і його захист та непорушність. Кожен має право на житло. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 ЦК України надає власнику майна право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вивченням змісту спадкової справи №51/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] - встановлено коло спадкоємців, які звернулись із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, а також відомості щодо наявного спадкового майна. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до частин першої-другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Враховуючи вищевикладене, в даних правовідносинах суд насамперед виходить із правової природи спільної сумісної власності та особливостей спадкування частки в такому майні. Оскільки земельна ділянка належала двом особам на праві спільної сумісної власності без визначення часток, після смерті одного зі співвласників її частка не припиняється, а входить до складу спадщини в тому розмірі, який відповідає частці у праві власності на житловий будинок та інше майно, на обслуговування якого ця земельна ділянка надана. У зв`язку із цим суд погоджується, що спадкоємці мають право вимагати визначення частки померлої співвласниці для подальшого оформлення спадкових прав, що прямо узгоджується з положеннями статей 368, 369, 372, 1225 ЦК України. Неможливість оформлення спадщини нотаріусом через невизначеність частки спадкодавця є об`єктивною підставою для звернення до суду, адже саме суд у подібних правовідносинах вправі усунути перешкоди у реалізації спадкових прав шляхом визначення частки померлого співвласника у спільному майні. Оскільки земельні ділянки перебувають у правовому режимі спільної сумісної власності, а один зі співвласників помер і визначення часток у позасудовому порядку стало неможливим, вимога позивачки щодо визначення її частки у розмірі 1/2 є підставною. Вона підтвердила, що фактичне користування ділянкою у цьому обсязі відповідає обсягу її прав на ділянки, що узгоджується з приписами статей 86, 120 ЗК України, а також враховуючи відсутність інших спадкоємців на спадкові земельні ділянки, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved