Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 67647,77 грн заборгованості, в розмірі 19611,60 грн. за кредитним договором та в порядку ч.10, 11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України за формулою з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] на користь позивача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 6861273 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 6000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (09.07.2024) вказується в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 6000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] . У період з 15.07.2023 по 26.05.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 2507,4 грн. Позивачем нараховано проценти за 43 календарних днів (28.05.2024 - 09.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 6000 грн * 1,99 % = 119,4 грн*43 календарних днів = 5 134,20 грн. Згідно із п. 1.1. договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. На момент укладання договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк договору № 6861273 про надання споживчого кредиту від 15.07.2023 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 43 календарних днів з 28.05.2024 по 09.07.2024. Станом на 26.10.2025 [PERSON] має заборгованість у розмірі 19611,60 грн, яка складається з: 6000 грн тіло кредиту, 8477,40 грн нараховані проценти, та 5134,20 грн нараховані позивачем проценти за 43 календарних днів. 25.11.2024 рішенням №251124/1 ТОВ «ФК`Фінтраст Україна» змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Просить стягнути судовий збір та 10000 грн витрат на правову допомогу. Відзив на позовну заяву не надано. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.92). 27 листопада 2025 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду витребувано у АТ КБ «Приват Банк» інформацію (а.с.97) Заперечення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило, відзив на позовну заяву не надано. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомив, відзив не надав. 26.01.2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 15 липня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 6861273, який підписано електронним підписом, за яким надано в позику 6000 грн. строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день, знижена процентна ставка 1,692% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 57499,79%, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 47579,96% (а.с.68-72). 15.07.2023 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.75-76). Згідно додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 6861273 від 15.07.2023 таблицею обчислено заборгованість вартості кредиту для споживача та реальна процентна ставка за 360 днів, чиста сума кредиту 48715,35 грн., сума кредиту за договором 6000 грн., проценти за користування кредитом 42715,35 грн., реальна річна процентна ставка 47579,96%, загальна вартість кредиту 48715,35 грн (а.с.73) Як вбачається з довідки ТОВ «Пейтек Україна», на підставі договору про організацію переказу грошових коштів №160222-1 від 16.02.2022, було успішно перераховано кошти на платіжні картки клієнтів від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», 15.07.2023 на суму 6000 грн, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки № [NUMBER] (а.с.45-47) Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 6861273 від 15.07.2023, станом на 26.05.2024, нараховано заборгованості у сумі 14477,40 грн, з яких: 6000 грн основний борг; 10984,80 грн заборгованість за процентами (а.с.78-84). З довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 29.11.2025 вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) та надано виписку по вказаному рахунку за період з 15.07.2023 по 15.07.2023 (а.с.102-103). 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК«Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступає права грошової вимоги, а ТОВ «ФК«Фінтраст Україна» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників вказані у реєстрі боржників. (а.с.48-52). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 27.05.2024 клієнт ТОВ «Авентус Україна» передав фактору ТОВ «ФК«Фінтраст Україна» Реєстр боржників кількістю 16723. Загальна сума заборгованості складає 149395902,29 грн (а.с. 57 на звороті, 58). Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с.42). Платіжними інструкціями підтверджується, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило ТОВ «Авентус Україна» кошти за відступлення прав вимоги (а.с. 18-19). Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 14477,40 грн (а.с.87-88). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором № 6861273 про надання споживчого кредиту від 15.07.2023 за 343 календарних днів (28.05.2024-09.07.2024), позивач нарахував проценти - 5134,20 грн (а.с.85). ІV. Норми права, застосовані судом: Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч.2 ст.1054 ЦК України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п.1) ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості наданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). V. Оцінка суду. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, дійшов висновку про часткове задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорах строки грошові кошти не повернув. Заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №6861273 від 15.07.2023 не сплачувалася. Розмір суми заборгованості підтверджується умовами укладених договорів. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача, який отримав право вимоги, заборгованість за договором №6861273 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.07.2023 в розмірі 19611,60 грн Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача, в порядку ч.10, ч.11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних, враховуючи наступне. Відповідно до ч.10 та ч.11ст.265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченомурозділом VII цього Кодексу. Таким чином, норма ч.10 та ч.11ст. 265 ЦПК України передбачає, що суд може зазначити в рішенні про нарахування саме відсотків або пені, натомість позивач просить нарахувати інфляційні витрати та 3 % річних, відповідно до статті 625 ЦК України, що в розумінні Цивільного кодексу України є різним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч. 10 ст. 238 ГПК України (ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд із урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. Окрім того, відповідно до п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи наведене та те, що вказані кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час, суд вважає, що у задоволенні вимоги позивача про зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, слід відмовити. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). VІ. Процесуальні витрати. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с.11) Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 2422,40 грн. судового збору Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір №10/12-2024 про надання правничої допомоги (а.с. 15-16), акт №11167 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 відповідно до якого адвокат Столітній М.М. надав правничу допомогу ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» а саме: надання усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства 440 грн, дослідження адвокатом наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи 840 грн, аналіз чинного законодавства, судової практики ВС, практики судів апеляційної інстанції 440 грн, підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту 840 грн., письмова юридична консультація, складання письмового висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики - 840 грн., проведенням адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі 840 грн., на складання подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з [PERSON] - 1640 грн., складання та оформлення інших документів додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосередньо дослідження наданих до суду доказів 840 грн., складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції 1640 грн., представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства 1640 грн. Загальна сума 10000 грн (а.с.86). Враховуючи незначну складність справи, обсяг необхідних адвокатом послуг, час, витрачений адвокатом на надання послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4000,000 грн. витрат на правничу допомогу, що відповідатиме критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин цієї справи.

Outcome: partial