Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У жовтні 2025 із позовом до суду звернулося ТОВ «ФК «ЕЙС», яке просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 00-9866519 від 22.07.2024 у розмірі 35 142,80 грн. Мотивувало заявлені вимоги тим, що 22.07.2024 між ТОВ «Макс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №00-9866519 згідно якого відповідачці надано кредитні кошти у сумі 11270 грн. Позичальник, отримавши кредитні кошти порушила договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається. Відповідно до укладеного договору відступлення права вимоги до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором. Ухвалою суду від 27.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачка надала відзив на позовну заяву у якому проти позову заперечила. Вказала на те, що матеріалах справи не міститься копії договору факторингу між кредитором та позивачем у повному обсязі, у тому числі докази оплати договору факторингу, та додатків до нього, щоб підтверджувало належність позивача як нового кредитора у цій справі. Договір факторингу було укладено ще до виникнення кредитних первинних кредитних правовідносин між відповідачем та первинним кредитором. Позивач не має право стягувати комісію, 3% річних, інфляційні втрати, штраф і пеню згідно п. 18 Перехідних положень ЦК України. Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами договору. Ставила під сумнів отримання коштів, адже належних доказів зарахування котів на рахунок відповідачки позивач не надав. Сторона позивача у судове засідання не з`явилася, представник позивача надав заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи здійснити у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд дослідивши надані докази установив, 22.07.2024 ТОВ «Макс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №00-9866519. Згідно умов договору сума кредиту склала 9800 грн. Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування «17» липня 2025 р. Стандартна процента ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. договору. Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, що складає: 1470 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 11985,72%. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 62426,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням періоду користування кредитом за зниженою процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 61764,50 грн. Підписали договір сторони за допомогою цифрового підпису з використанням одноразового ідентифікатора. Розмір заборгованості складає 35 142,80 грн з них: 9800 грн заборгованість з тіла кредиту, 1470 грн разова комісія, 23872,80 грн заборгованість по сплаті процентів. Згідно виписки наданої АТ «ПУМБ» слідує, що 22.07.2024 на рахунок відповідачки надійшло 9800 грн, що підтвердує факт отриманння нею коштів. 20.01.2025 між ТОВ «Макс кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 20012025-мк/ейс, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9866519. Відповідно до Реєстру боржників №Б/Н від 20.01.2025 до договору факторингу 1 та Акту приймання-передачі, до позивача перейшло право вимоги до відповідача. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі не повернуті, позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 35142,80 грн, з них: 9800 грн заборгованість з тіла кредиту, 1470 грн разова комісія, 23872,80 грн заборгованість по сплаті процентів, підлягають задоволенню. Судом не встановлено, та відповідачем не надано доказів, що би спростовували заявлені позивачем вимоги. До того ж ні пені, ні 3% річних позичем не ініціювалися до стягнення. А надана суду виписка лише підтвердила отримання відповідачко кредитних коштів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 2422,40 грн оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі. При визначенні розміру судових витрат, суд вважає, що заявлена сума є неспівмірною з обсягом проробленої адвокатом роботи. Так враховуючи складність справи, беручи до уваги принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткову компенсацію витрат на правничу допомогу, яку визначити у розмірі 5000 грн. На підставі ст. ст.1048,1049,1050,1052 ЦК України,

Outcome: approved