Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

03 грудня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу та розміру їх стягнення, в якому просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 липня 2023 року у справі № 146/963/23, призначивши стягувати з відповідача аліменти в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з набранням даним рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 липня 2023 року у справі № 146/963/23 стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі, в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що визначений рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області розмір аліментів підлягає збільшенню в порядку ст. 192 СК України та розмір стягуваних аліментів підлягає зміні розміру аліментів з визначеної судовим рішенням твердої суми в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач на даний час отримує значні більші доходи ніж він отримував на час прийняття судом рішення від 21 липня 2023 року так як з 10 січня 2024 року він проходить віськову службу за контрактом та його матеріальне становище покращилось. Позивач на даний час самостійно не в змозі забезпечити дитині належний рівень життя, що і стало підставою звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Томашпільського районноо суду Вінницької області від 05 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі без виклику сторін. Станом на 26 січня 2026 року відзив на позов від відповідача [PERSON] , до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі останній був повідомлений завчасно шляхом оголошення на сайті суду, так як судова повістка повертається на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, заперечень на позов не подав. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.9). Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 липня 2023 року у справі №146/963/23 заяву позивача було задоволено та визначено стягувати із [PERSON] [INFO] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , жительки [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 07 липня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.(а.с.7-8). З витягу з реєстру Томашпільської територіальної громади встановлено, що позивачка проживає за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 6). Із копії довідки військової частини [NUMBER] від 10 серпня 2024 року № 3/1513 встановлено, що відповідач з 11 березня 2024 року по 15 березня 2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.(а.с.11). Як встановлено із матеріалів справи відповідач проходить військову службу за контрактом у Збройних силах України.(а.с.12). Так, спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями СК України. За умовами частин першої та другої ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягненняаліментів,визначений рішеннямсуду,змінюється зарішенням судуза позовомодержувача аліментів.(ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначеннірозміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`ята матеріальне становище платника аліментів; наявність уплатника аліментівінших дітей,непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність направі власності, володіння та/абокористування уплатника аліментівмайна та майнових прав, у томучислі рухомогота нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Прерогатива вибору способу стягнення аліментів належить саме одержувачу аліментів. Підстави визначення розміру аліментів у відповідній частці до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України ). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим його здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України в системному взаємозв`язку зі ст. 181 СК України зміна розміру аліментів може полягати і у зміні способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст. 182-184, 192 СК України. За змістом ч.3 ст.181 СК України право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Звертаючись до суду із позовом позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька, що відповідає вимогам закону. За змістом ст. 182 СК України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей незалежно від наявності можливості надавати таку допомогу. Сімейне право встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, передбачає здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму, які стягуються за рішенням суду з 2023 року, враховуючи економічні реалії сьогодення, явно не є достатньою сумою для задоволення потреб дитини. Відтак встановивши характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить висновку про те, що необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде розмір аліментів на рівні 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що узгоджується з вимогами ч.2 ст. 182 СК України. При цьому суд виходить із захисту інтересів перш за все самої дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому роз`яснює, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (ч.1 ст. 192 СК України). Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України. Судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved