Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

17.11.2021 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», в якій просить суд: зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» зробити перерахунок наданих послуг за газопостачання, зарахувавши в рахунок майбутніх періодів викуплені [PERSON] 10794 м. куб газу; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» компенсацію завданих [PERSON] збитків за безпідставне припинення газопостачання її будинку шляхом відшкодування [PERSON] вартости недовідпущеного природного газу у розмірі 149118 грн., перерахувавши кошти на її рахунок; зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» поновити газопостачання будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Того ж дня зазначений позов відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями надійшов в провадження судді Шелест І.М. 19.11.2021 ухвалою судді Шелест І.М. відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про захист прав споживачів. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 10.03.2022 Розпорядженням Верховного Суду № 4/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та визначено замість нього Ленінський районний суд м. Полтави. 09.06.2022 згідно з актом приймання-передавання судових справ від № 31 справу № 646/7566/21 за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про захист прав споживачів передано до Ленінського районного суду м. Полтави. 14.06.2022 ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави Тимчук Р.І. відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про захист прав споживачів. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25.10.2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави визнано явку позивачки [PERSON] до суду обов`язковою для надання нею особистих пояснень. 17.11.2022 року Розпорядженням Голови Верховного Суду №65 відновлено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова з 23.11.2022 року. 30.03.2023 до Ленінського районного суду м. Полтави від представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» надійшло клопотання про передачу справи № 646/7566/21 за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про захист прав споживачів на розгляд Червонозаводського районного суду м. Харкова. 30.03.2023 ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави Тимчук Р.І. задоволено клопотання представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про передачу справи за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова, у зв`язку з відновленням 23.11.2022 територіальної підсудністі судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду № 65 від 17.11.2022. 01.05.2023 справа № 646/7566/21 за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про захист прав споживачів надійшла до Червонозаводського районного суду м. Харкова. 01.05.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями вищевказана цивільна справа надійшла в провадження судді Сіренко Ю.Ю. 14.06.2023 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Сіренко Ю.Ю. відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про захист прав споживачів. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07.08.2023 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Сіренко Ю.Ю. явку позивача [PERSON] до суду визнано обов`язковою для надання пояснень у справі. Після визнання явки позивачки до суду обов`язковою, позивачка не з`явилась у судові засідання: 25.10.2023 року, 30.01.2024 року, 02.04.2024 року, 03.06.2024 року, та кожного разу надходило клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі. Тому ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.06.2024 року позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про захист прав споживачів - залишено без розгляду. 02.07.2024 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла апеляційна скарга [PERSON] на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.06.2024. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03.10.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено та ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.06.2024 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою суду від 21.10.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, сторонам роз`яснено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX з 25.04.2025 змінено назву Червонозаводського районного суду міста Харкова на Основ`янський районний суд міста Харкова. Цим законом пункт 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено підпунктом 3, відповідно до якого зміна найменування місцевого загального суду не призводить до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду. Позовні вимоги, з урахуванням всіх поданих уточнень, обґрунтовані тим, що між [PERSON] та AT «Харківміськгаз» 06.10.2014 року був переукладений договір про надання населенню послуг з газопостачання № 1008001271 від 06.10.2014 року. Даний Договір підписано нею із зауваженнями, де зазначено, що суму боргу вказаного в п. 26 даного договору, вона не визнає. 19.10.2015 року AT «Харківміськгаз» припинило газопостачання у її будинку, про що складено відповідний акт від 19.10.2015 року, у зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті за газопостачання. 16.11.2011 року в будинку [PERSON] встановили новий газовий лічильник. 08.10.2012 року у її будинку газ відключено співробітниками ПАТ «Харківміськгазу». За неповних 11 місяців обсяг спожитого газу у її будинку становив 4080 м. куб. Далі, 06.10.2014 р. у її будинку газопостачання відновлено. 19.10.2015 р. газ у її будинку знов відключено. Обсяг спожитого газу за неповних 12 місяців з 06.10.2014 р. по 19.10.2015 р. становив (8193 м. куб. - 4080 м. куб.) 4113 м. куб. Отже, мінімальний запланований обсяг споживання газу в її будинку становить не менше, ніж 4113 м. куб. за 12 міс. Таким чином, [PERSON] вважає, що можна порахувати збитки, які вона зазнала через відключення газу в її будинку за період з 20.10.2015 року по 29.10.2025 року у розмірі 277831,68 грн. та просить їх стягнути з відповідача. Представником позивача подано відзив на позов, де він заперечив проти позовних вимог позивача, просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, оскільки позов тлумачиться здебільшого на незгоді із заборгованістю, власних висновках позивача щодо наявності нібито закупленого та невикористаного обсягу газу, про нібито неправомірне відключення газу, а у прохальній частині позовні вимоги взагалі носять характер виконання рішення на майбутнє, що доводить безпідставність, недоведенність та неналежність вимог позивача. Позивачем подано відповідь на відзив, в якій остання заперечила аргументи представника відповідача та просила задовольнити позовні вимоги. Позивачка, в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі. Представник відповідача до суду не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, скористався, відзив було надано, заперечує проти позову, просить розглядати справу без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, врахувавши позиції учасників, дійшов до наступного. До липня 2015 року AT «Харківміськгаз» забезпечував природним газом населення міста Харкова для побутових потреб шляхом його постачання до об`єктів споживачів житлових будинків, квартир), інакше надавав послуги з газопостачання. Позивач [PERSON] є користувачем житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ). Будинок обладнано газовими приладами та пристроями та на ім`я [PERSON] в AT Харківміськгаз» відкрито особовий рахунок, отже позивач до 01.07.2015 року була споживачем послуг з газопостачання, які надавались Товариством. З 01.07.2015 р. Акціонерне товариство «Харківміськгаз» (61004, м Харків, вул. Москалівська, 57/59, Код 03359552) здійснює функції розподілу природного газу території м. Харкова та Харківської області. AT «Харківміськгаз» є ліцензіатом з розподілу природного газу на підставі ліцензії є Оператором газорозподільної системи. Постановою НКРЕКП від 17.06.2019р. № 999 до вищевказаної постанови про видачу ліцензії внесено зміни у зв`язку із перейменуванням Товариства. Діяльність Оператора ГРМ регламентована, зокрема, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. На час виникнення спірних правовідносин (2006 року -2015 року), між позивачем [PERSON] та відповідачем AT «Харківміськгаз» був укладений типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання від 24.01.2004 року. Відповідно до п.10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. (Абзац перший пункту 10 в редакції Постанови КМУ N1697 (1697-2006-п ) від 08.12.2006р.) Застосування роздрібних цін у поточному році для споживачів здійснюється залежно від обсягу фактичного використання природного газу у попередньому році. (Абзац перший пункту 10 в редакції Постанови КМУ N1697 (1697-2006-п ) від 08.12.2006р.). Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу окремо по кожному споживачеві залежно від обсягу його фактичного використання у попередньому році та від роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. (Абзац пункту 10 в редакції Постанови KM N 1697(1697-2006-п ) від 08.12.2006р.). Відповідно до пункту 3.3. зазначеного договору, при наявності газових лічильників плата за використаний природний газ здійснюється Споживачем згідно з показаннями газових лічильників». Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, які регулювали відносини з приводу постачання населенню природного газу до 13.07.2016р. та -втратили чинність на підставі Постанови КМУ№ 442 від 13.07.2016р., розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Крім того, п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання регламентує: споживач зобов`язаний знімати фактичні показники лічильнику газу». В порушення умов договору про надання населенню послуг з газопостачання, а також норм законодавства щодо обов`язку споживача знімати та передавати фактичні показники газового лічильника та сплачувати щомісяця за надані послуги з газопостачання в повному обсязі, за особовим рахунком позивача утворилась заборгованість, яка призвела до припинення газопостачання 08.10.2012 року. 06.10.2014 року у зв`язку із відновленням газопостачання після його відключення 08.10.2012 за адресою [ADDRESS] , між [PERSON] та AT «Харківміськгаз» було переукладено договір про надання населенню послуг з газопостачання. Відповідно до п. 16 зазначеного договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування системи планової (авансової) системи оплати послуг, платежі вносяться за 1 місяць. Так, дійсно, в 2011 році між позивачем та відповідачем існував спір про визнання розрахунку заборгованості недійсним та зарахування 12196м3 сплаченого газу в рахунок використання газу на майбутнє (справа № 2-1307/11), однак, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.10.2013 року (справа № 646/6347/13) задоволено заяву [PERSON] про перегляд справи № 2-1307/11 за нововиявленими обставинами та зазначеною ухвалою було скасовано рішення від 25.11.2011 року. Таким чином, посилання позивача на справу № 2-1307/11 та на факти, встановлені судами в процесі її розгляду, не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для визнання протиправності дій AT «Харківміськгаз» (по нарахуванню за надані послуги з газопостачання). Переглядаючи справу за нововиявленими обставинами (№ 646/9768/13), Червонозаводський районний суд м. Харкова рішенням від 06.02.2014 року у задоволенні позову [PERSON] до AT «Харківміськгаз» про визнання дій неправомірними, зарахування переплати за викуплений газ в рахунок майбутніх періодів, покладення обов`язку по відшкодуванню моральної шкоди, коштів за невідпущений газ відмовлено. Одночасно з цим, у 2013 році Червонозаводським районним судом м. Харкова також розглядались вимоги [PERSON] до AT «Харківміськгаз» щодо визнання заборгованості відсутньою. Рішенням від 01.11.2013 по справі № 646/7531/13-ц в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13.02.2014р., рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова залишено без змін. Також, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.01.2015 у справі № 646/11648/14-ц в задоволенні позову [PERSON] до AT «Харківміськгаз» про захист прав споживачів (зобов`язати відповідача припинити дії по зловживанню своїм правом припинення газопостачання, зобов`язавши відповідача припинити дії по відключенню газопостачання в будинок позивачки; визнати незаконними дії відповідача, спрямовані на відключення газопостачання в будинок позивачки за вищевказаною адресою, оскільки заборгованість позивачка не визнає, а законним способом у суді її заборгованість не встановлена; виключити з пункту 26 договору про надання населенню послуг з газопостачання №1008001271 від 06.10.2014р. текст такого змісту: «Величина заборгованості на 01.10.2014р. становить 27658,49 гривень за куб. метрів газу», оскільки заборгованість позивачка не визнає, а законним способом у суді її заборгованість не встановлена; застосувати строк позовної давності по нібито заборгованості позивачки з газопостачання за період з 01.02.2005 року по 16.11.2011 року) - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.03.2015р. у справі № 646/11648/14-ц апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.01.2015р. залишено без змін. Ухвалюючи рішення, суд так само посилається на факти, встановленні рішенням Апеляційного суду Харківської області від 06.05.2014 року по справі 646/9768/13 (перегляд за нововиявленими обставинами). Суди також неодноразово наголошували, що посилання [PERSON] на наявну переплату за надані відповідачем послуги з газопостачання можуть бути запереченнями у разі пред`явлення до неї позову про стягнення заборгованості. Однак, такі вимоги AT «Харківміськгаз» до [PERSON] заявлялись лише в серпні 2016 року та були предметом розгляду цивільної справи № 646/8976/16-ц. Позивач AT «Харківміськгаз» звернулося до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09.11.2016 просило стягнути з [PERSON] суму заборгованості в сумі 8251,30 грн. за період з 01.08.2010 по 08.10.2012. Дійсно, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.08.2020р. по справі 646/8976/16-ц у задоволенні позову AT «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості з послуг газопостачання відмовлено повністю. Постановою апеляційної інстанції від 18.12.2020 рішення першої інстанції залишено без змін. Тобто, суд розглянув справу в межах заявленого AT «Харківміськгаз» періоду та визнав нарахування в сумі 8 251,30 грн. недоведеними належними доказами. На виконання рішення суду, AT «Харківміськгаз» провело списання нарахованої суми заборгованості за спірний період, що не заперечується позивачем [PERSON] в позовній заяві. Внаслідок несвоєчасного проведення оплат, а також оплати послуг з газопостачання не в повному обсязі, через наявну заборгованість, яка обліковується за адресою [ADDRESS] припинило розподіл природного газу за вищевказаною адресою 19.10.2015 року шляхом перекриття крану на вводі зі встановленням пломби №24074231, про що було складено відповідний акт (копія якого додана позивачем до позову) Правовою підставою для припинення газопостачання є п.6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, відповідно до якого газопостачання припиняється, зокрема, у разі порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання, встановлених в абзаці п`ятнадцятому пункту 10 та у пункті 17 цих Правил. Відповідно до п. 7 Правил, припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекритгя запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. Про припинення газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Згідно з п.9 Правил, відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством після усунення порушень, сплати споживачем боргу. Отже, не встановлений факт відсутності заборгованості у споживача - позивача по справі, а також факт незаконного припинення газопостачання до помешкання позивача 19.10.2015 року, а тому вимога позивача про відновлення газопостачання є безпідставною. Доказів наявності переплати позивачем за послуги газопостачання - суду не надано. Як наслідок, для задоволення вимоги позивача зобов`язати відповідача зробити перерахунок наданих послуг, зарахувавши в рахунок майбутніх періодів викуплені [PERSON] [NUMBER] газу - не має жодної правової підстави. Щодо вимоги про відшкодування збитків, а саме вартості недовідпущеного природного газу у розмірі 214437,00 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог), позивач зазначає п.п 7 п. 31 Договору та п.2 глави 6 розділу XI Кодексу ГРМ щодо компенсації збитків внаслідок безпідставного припинення газопостачання. Однак, доказів безпідставного припинення газопостачання позивач не надає. Навпаки, надані квитанції та розрахунок нарахувань свідчать про те, що послуги з газопостачання сплачувались [PERSON] не в повному обсязі. Суми оплат розраховувались споживачем хаотично та не відповідали діючим тарифам та категорії споживання, до якої було віднесено споживача за результатами споживання у попередньому році. Безпідставне припинення газопостачання - це припинення газопостачання споживачеві, здійснене незважаючи на те, що споживачем не порушуються умови договору про надання послуг з газопостачання, і воно здійснене з порушенням умов Правил надання населенню послуг з газопостачання (Постанова НКРЕКП "Про затвердження Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання" від 28.10.2014 N 184, чинною на час припинення газопостачання 19.10.2015р.) Позивачем протягом тривалого часу порушувались умови договору про надання послуг з газопостачання, щодо своєчасної щомісячної передачі фактичних показників газового лічильника, оплати нарахувань в повному обсязі за встановленими тарифами, в той час - дії відповідача відповідають вимогам Правил надання населенню послуг з газопостачання, які регулювали відносини зі споживачем на момент припинення газопостачання 19.10.2015р. Це ще раз доводить необґрунтованість вимоги [PERSON] про відшкодування збитків. Щодо вимоги позивача про компенсацію завданих збитків, стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми як збитків у вигляді вартості недовідпущеного природного газу, тобто упущеної вигоди, вбачається наступне. Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України: 1.Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша); 2.Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з частинами першою і другою статті 1166 названого Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом статті 1166 названого Кодексу для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох з числа зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України та викладений в Постанові від 01.11.2018р. по справі № 905/2191/15. Вимагаючи стягнути з Відповідача завданих [PERSON] збитків за безпідставне припинення газопостачання будинку шляхом відшкодування [PERSON] вартості недовідпущеного природного газу, позивачем не зазначено яких втрат (майнового характеру) вона зазнала з 19.10.2015 року (з моменту припинення газопостачання), тобто не навела суму реальних збитків, так само і не обґрунтувала в чому полягає її упущена вигода за недоотримання природного газу, адже побутові споживачі придбавають природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у т.ч. для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.4 глави 1 розділ І Кодексу ГРМ, термін «побутовий споживач»). Отже, не отримуючи послугу з газопостачання, [PERSON] не сплачувала її вартість, тобто докази понесених збитків відсутні. Більше того, придбаний у постачальника природний газ позивач, як побутовий споживач, не могла би реалізувати та отримати дохід (прибуток). Що підтверджує відсутність у позивача права вимагати відшкодування «реальних збитків» та «упущеної вигоди». Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 30.03.2021р. по справі 908/2261/17 (щодо стягнення упущеної вигоди у зв`язку з припиненням постачання природного газу) збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювана збитків та причинний зв`язок між такою поведінкою із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага. Причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними (не можуть обґрунтовуватися гіпотетично та на прогнозах), а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків (повинні мати чітке документальне обґрунтування). Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі N 922/1742/20, від 17.02.2021 у справі N 916/450/20, від 03.11.2020 у справі N 916/3563/19, від 20.10.2020 у справі N 910/17533/19, від 26.02.2020 у справі N 914/263/19.» Разом з тим, необхідними умовами для задоволення подібних вимог є беззаперечне доведення наступних обставин: 1)Наявність вини в діях або бездіяльності іншої сторони 2)Можливість отримати реальні доходи при умові не порушення іншою стороною своїх зобов`язань, без припущень і теоретичних міркувань і теоретичних розрахунків. В даному випадку судами до уваги беруться лише конкретні докази, якими можна підтвердити можливість отримання доходу. 3)Причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями іншої сторони і неотриманням доходу. Тобто доведення того, що саме неправомірні дії або бездіяльність іншої сторони унеможливили здійснення дій для отримання доходу. В даному випадку [PERSON] не понесла жодних збитків, які б AT «Харківміськгаз» мав компенсувати. Факт ймовірного споживання природного газу після 19.10.2015р. в наведених позивачем обсягах не знайшов свого підтвердження. Крім того, як встановлено судом, з 01.07.2015 р. на виконання Закону України «Про ринок природного газу» статусу гарантованого постачальника природного газу на території м. Харкова та Харківської області (включаючи постачання природного газу населенню) набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (код ЄДРПОУ 39590621), якому відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1588 від 21,05.2015 р. видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом терміном дії з 01.07 2015 р. по 30.06.2020 р. Водночас, Акціонерне товариство «Харківміськгаз» (Код 03359552) з 01.07.2015 р. на підставі Закону України «Про ринок природного газу» № 329 від 09 04.2015 р не є постачальником природного газу населенню міста Харкова, а здійснює лише функції розподілу природного газу території м. Харкова та частини Харківської області. Таким чином, у зв`язку з відсутністю у AT «Харківміськгаз» з 01.07.2015р. ліцензії на здійснення діяльності з постачання природного газу, всі зобов`язання припиняються неможливістю їх виконання. Отже, застосування положень Типового договору з постачання природного газу до правовідносин, які виникли після 01.07.2015 року, є безпідставним. В даному випадку, з виданням вищевказаних нормативних актів виникла перешкода законного характеру, яка створила юридичну неможливість в подальшому виконувати зобов`язання по договору на постачання природного газу. Тобто, AT «Харківміськгаз» не міг здійснювати діяльність з постачання природного газу, в заявлений позивачем період для відшкодування збитків за недовідпущений газ. [PERSON] не згодна з наявністю боргу, станом на 19.10.2015 року, але крім незгоди, до суду не зверталася. Тобто, на сьогодні, борг не скасовано та не визнано жодним судом безпідставним. Також, факт правомірності припинення газопостачання не оскаржувався. Твердження Позивача, що AT «Харківміськгаз» повинен спочатку звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості, а потім тільки має право припиняти газопостачання, не відповідає вимогам діючого законодавства України, оскільки звернення до суду - це право, а не обов`язок. Згідно Кодексу ГРМ передбачено, що матеріальні збитки та моральна шкода відшкодовується Оператором ГРМ Споживачу у разі безпідставного припинення газопостачання, однак Позивачкою недоведено саме факт безпідставності припинення газопостачання. Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. В свою чергу відшкодування збитків, неможливо без наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме, протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох з числа зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина першастатті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed