Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

17 грудня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги наступним. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 липня 2006 року Великосорочинською сільською радою Миргородського району Полтавської області, про що 22 липня 2006 року складено актовий запис № 8.Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через постійні зради з боку дружини, відсутність взаємної любові, взаємодопомоги, а також через постійні суперечки, непорозуміння, розходження поглядів по влаштуванню спільного побуту та розподілу сімейних прав та обов`язків. Позивач вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливо, оскільки, з огляду на вищевказані причини, це суперечить їх спільним інтересам.На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, який зареєстрований 22 липня 2006 року Великосорочинською сільською радою Миргородського району Полтавської області, про що 22 липня 2006 року складено актовий запис № 8. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає, на примирення незгодна, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2006 року, який був зареєстрований Великосорочинською сільською радою Миргородського району Полтавської області, про що 22 липня 2006 рокуу книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 22 липня 2006 року(а.с. 11). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Сімейне життя між сторонами погіршилося через відсутність взаємної любові, взаємодопомоги, а також через постійні суперечки, непорозуміння, розходження поглядів по влаштуванню спільного побуту та розподілу сімейних прав та обов`язків.Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач не висловила заперечень проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнала і не надала суду жодних заперечень, позов підлягає задоволенню. Згідно із ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач заявила клопотання про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved