Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

03.11.2025 представник позивача подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області цивільну справу, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 8808,00 грн та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №8982964, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2500,00 грн., строк позики - 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану відповідачем електронну адресу. Позикодавець виконав свої зобов`язання, зокрема надав відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 2500,00 грн. шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок, за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами не виконав. 16.10.2025 ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №16/10/25 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №8982964 від 05.05.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25 від 16.10.2025 до договору факторингу, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 8808,00 грн., з яких: 2500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1923,75 грн. - сума заборгованості за відсотками, 431,25 грн. - сума заборгованості за комісією та 3953,00 грн. - неустойка. Вказану суму заборгованості просять стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 06.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не прибула, однак в поданій заяві просила суд розглядати справу без її участі, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позовну заяву не подавав. 27.01.2026 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 05.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №8982964, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2500,00 грн., строк позики - 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану відповідачем електронну адресу. Позикодавець виконав свої зобов`язання, зокрема надав відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 2500,00 грн. шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок, за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». 16.10.2025 ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №16/10/25 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №8982964 від 05.05.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25 від 16.10.2025 до договору факторингу, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 8808,00 грн., з яких: 2500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1923,75 грн. - сума заборгованості за відсотками, 431,25 грн. - сума заборгованості за комісією та 3953,00 грн. - неустойка. Вказану суму заборгованості просять стягнути з відповідача. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за договорами позики та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні. А враховуючи той факт, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступили право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та 513 ЦК України, то позов в цій частині підлягає до задоволення повністю. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за комісіями, суд виходив з наступного. Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. В постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісіями за надання кредиту. Щодо стягнення неустойки за кредитним договором. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24.02.2022, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Відтак, позов підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає таке. Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Із доказів у справі, зокрема договору про надання правничої (правової) допомоги за номером: №25-08/25/ФП від 25.08.2025 вбачається, що сторони узгодили між собою регулювання ціни договору з фіксованою ставкою надання послуг у розмірі 4500 гривень 00 копійок. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, та такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відтак, з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача у розмірі 4500 гривень. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 4423,75 грн. (4423,75*100:8808,00 =50,22) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1216,53 грн (2422,40*50,22:100=1216,53).

Outcome: approved