Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

26.08.2025 представник Акціонерного товариства «Таскомбанк» - Альховська І.Б. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № 2364928306 від 07.09.2020 в розмірі 64535,16 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування поданого позову покладається на те, що 07.09.2020 між відповідачкою та ТОВ ФК Центр фінансових рішень було укладено кредитний договір №2364928306, за яким первісний кредитор надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 58 754,62, за що остання зобов`язалась щомісячно у граничний термін повертати частину кредиту та сплачувати проценти. Первісний кредитор взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, однак відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, через що у неї утоворилась заборгованість. Позивач на підставі укладених договорів факторингу набув права вимоги до відповідача. Відтак відповідач перед АТ «Таскомбанк» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 26.08.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України судом 27.08.2025 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився однак подав заяву у якій просив розгляд справи здійснювати у їх відсутність. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не з`явилась. Причини неявки у судове засідання відповідачка не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. За вимогами ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Так, 07.09.2020 між позичальником [PERSON] та кредитодавцем ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» було укладено кредитний договір № 2364928306, за яким позичальнику надається кредит у сумі 58754,62 грн. Строком на 48 місяців та за використанням якого позичальник зобов`язується сплатити проценти на умовах встановлених договором, а саме: початковий процент 1,50% щомісячно; річні проценти - загальні - 0.01% від суми боргу за договором. Підписавши кредитний договір № 2364928306 від 09.07.2020 [PERSON] погодилась на визначені умови договору та взяла на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за використання таких, визначені у паспорті кредиту № 292306, а також наслідки прострочення та невиконання покладених на неї зобов`язань. Кредитні кошти відповідачкою було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів, що підтверджується Випискою по особовим рахункам кредитного договору № [NUMBER] . 20.09.2021 між ТОВ ФК Центр Фінансових Рішень та АТ Таскомбанк було укладено договір факторингу №200921, за яким первісний кредитор відступив, а АТ Таскомбанк набув право грошової вимоги згідно кредитного договору №2364928306 від 07.09.2020, що також підтверджується реєстром прав вимоги до договору факторингу №200921 від 20.09.2020. Відповідно до розрахунку заборгованості загальна заборгованість за кредитним договором №2364928306 від 07.09.2020 становить 64 535,16 грн., з яких: 43984,97 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6,11 грн. заборгованість по річним процентам, 20 544, 08 грн. заборгованість за щомісячними відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед АТ «Таскомбанк» за кредитним договором № 2364928306 від 07.07.2020 в сумі 64535,16 грн. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за кредитним договором № 2364928306 від 07.09.2020, встановлено факт їх неповернення відповідачкою у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. А враховуючи той факт, що ТОВ «ФК «Центр фінансових операцій» відступило право вимоги щодо відповідачки на користь АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та 513 ЦК України, то позов підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40 грн..

Outcome: approved