Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

У вересні 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 22 червня 2024 року, о 18 годині 05 хвилин, в селі Великий Перевіз Миргородського району Полтавської області, на території Центрального пляжу біля річки Псел, керував мотоциклом "VIPER", державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки Renault, державний номерний знак [NUMBER] , Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки Renault, державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 12356,71 грн. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило Аварійного комісара, вартість послуг якого складають 4196,00 грн. Таким чином загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 16552,71 грн. Відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме ст. 38.1.1. пункт "а" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, окрім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону, а тому позивач звертається до суду з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди на загальну суму 16552,71 грн. та понесених судових витрат. Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 04 вересня 2025 року цивільну справу № 551/863/25 передано до Великобагачанського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю (а.с. 36). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025 цивільну справу № 551/863/25 передано на розгляд судді Ячалу Юрію Івановичу (а.с. 45). Ухвалою суду від 22.10.2025 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 48), ухвалою суду від 21.11.2025 справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні (а.с. 59). В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 55). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутності до суду не подав (а.с. 54, 65, 71). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП., в постанові зазначено, що 22 червня 2024 року, о 18 годині 05 хвилин, в селі Великий Перевіз Миргородського району Полтавської області, на території Центрального пляжу біля річки Псел, керував мотоциклом "VIPER", державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки Renault, державний номерний знак [NUMBER] , Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки Renault, державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 4-5). Постанова набрала законної сили 20 січня 2025 року. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , [INFO] , не була застрахована (а.с. 7-8). Власником мотоцикла "VIPER", державний номерний знак [NUMBER] ,, є [PERSON] , [INFO] , водієм вказаного транспортного засобу на момент вчинення ДТП був [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-10). Власником транспортного засобу марки Renault, державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , [INFO] , який на момент дорожньо-транспортної пригоди мав полюс обов`язкового страхування цивільно0правової відповідальності транспортних засобів (а.с. 8, 12). Платіжними дорученнями № 4985 від 27 лютого 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування [PERSON] в сумі 12356,71 грн. (а.с. 14). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року № 1961-IV (Далі по тексту Закон № 1961-IV), який був ЧИННИЙ на момент вчинення ДТП, регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1 ст. 21, з урахуванням положень п. 21.3 ст. 21 Закону № 1961-IV, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без полюса обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності, чинного на території України. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону № 1961-IV, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до підпункту а) п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2.1 Закону № 1961-IV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Зазначені в позові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в сумі 4196,00 гривень, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 914967 від 31.07.2024 (а.с. 15), стягненню з відповідача не підлягають. Відповідно до переліку витрат, які відшкодовуються в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, що зазначені в ст. 29 Закону № 1961-IV, витрати на проведення експертизи не вказані, а тому суд не розглядає дані витрати понесені страховиком, як такі, що відносяться до страхового випадку, і стягненню із відповідача не підлягають. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування в сумі 12356,71 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 12356,71 грн., тобто 74,65 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 2260,40 грн.

Outcome: partial