Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Чайка О.В. звернулася до суду із позовом про розподіл земельних ділянок, виділ в натурі майна та припинення права спільної часткової власності, у якому просить: - здійснити поділ земельної ділянки, припинити право спільної часткової власності та виділити позивачці [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , у натурі у власність 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0687 га., кадастровий номер 3220610100:01:012:0010, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а саме 0,0344 га, припинивши при такому поділі право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно; - здійснити поділ земельної ділянки, припинити право спільної часткової власності та виділити позивачці [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , у натурі у власність 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0777 га., кадастровий номер 3220610100:01:012:0011, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а саме 0,0388 га, припинивши при такому поділі право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно та стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати. Представник позивача адвокат Чайка О.В. подала до суду заяву, в якій просить підготовче судове засідання в даній справі провести без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання з`явилася та подав до суду заяву, в якій повідомляє, що позов підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивачки та відповідача, [PERSON] , після смерті якої позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за №1-1583 від 08.07.2015 року на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0687 га, кадастровий номер якої: 3220610100:01:012:0010, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за №1-1579 від 08.07.2015 року на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0777 га, кадастровий номер якої: 3220610100:01:012:0011, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 40277810 від 08.07.2015 року за позивачкою [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0687 га, кадастровий номер якої: 3220610100:01:012:0010, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 40277810 від 08.07.2015 року за позивачкою, [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0777 га, кадастровий номер якої: 3220610100:01:012:0011, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] . Іншим співвласником земельних ділянок є відповідач [PERSON] , якому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за №1-1583 від 08.07.2015 року та свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за №1-1579 від 08.07.2015 року належить право власності на 1/2 частину вищевказаних земельних ділянок. На земельній ділянці площею 0,0687 га, кадастровий номер якої: 3220610100:01:012:0010, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташований житловий будинок, який належить позивачці [PERSON] (43/100 частки) та відповідачу [PERSON] (57/100 частки). Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року у справі №358/558/24 [PERSON] , [INFO] , виділено в порядку поділу майна в натурі як окремий об`єкт нерухового майна 1/2 частину житлового будинку з цілою часткою володіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: в житловому будинку літ «А»: житлова кімната 1-3/17,40 кв.м, житлова кімната 1-4/8,80 кв.м, житлова кімната 1-5/8,40 кв.м, загальною площею 34,60 кв.м, сарай «В», убиральня «Г», ворота з хвірткою № 1, огорожа № 3. Також даним рішенням припинено право спільної часткової власності на 1/2 частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та зареєстроване за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №417837898 від 14.03.2025 року за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок садибного типу загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] . Наказом Виконавчого комітету Богуславської міської ради №14-а від 13 лютого 2025 року затверджено рішення про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна житловому будинку, який розташований на земельній ділянці кадастровий номер 3220610100:01:012:0010: «України, [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] )», що також підтверджується копією витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та копією відомостей про реєстрації документів. Як вбачається із тексту позовної заяви після отримання свідоцтв на право на спадщину, позивачка та відповідач самостійно не вирішили яким чином поділити та користуватися земельними ділянками, в результаті чого між ними виник спір. Тому з метою врегулювання спору позивачка звернулася до землевпорядної організації, де на її замовлення, сертифікованим інженером землевпорядником було розроблено кадастровий план ділянки (пропозиції) по розподілу даної земельної ділянки, згідно з порядком користування земельною ділянкою. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки площею 0,0687 га, кадастровий номер якої: 3220610100:01:012:0010, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) позивачці [PERSON] виділено площу даної земельної ділянки 0,0344 га, відповідно відповідачу [PERSON] : 0,0343 га. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки 0,0777 га, кадастровий номер якої: 3220610100:01:012:0011, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства позивачці, [PERSON] виділено площу даної земельної ділянки 0,0388 га, відповідно відповідачу, [PERSON] : 0,0389 га. Звітом про оцінку майна СОД ФОП [PERSON] від 17.10.2025, станом на 17 жовтня 2025 року ринкова вартість оцінки земельної ділянки площею 0,0687 га, кадастровий номер: 3220610100:01:012:0010 розташованої за адресою: [ADDRESS] , без урахування ПДВ складає 93 432,00 гривень; з яких 1/2 частини ділянки складає: 46 716,00 гривень. Звітом про оцінку майна СОД ФОП [PERSON] від 17.10.2025, станом на 17 жовтня 2025 року ринкова вартість оцінки земельної ділянки площею 0,0777 га, кадастровий номер: 3220610100:01:012:0011 розташованої за адресою: [ADDRESS] , без урахування ПДВ складає 51 282,00 гривень; з яких 1/2 частини ділянки складає: 25 641,00 гривень. Так, згідно виготовленої технічної документації, відповідно до розміру кадастрових планів земельної ділянки, спірна земельна ділянка може бути розділена в натурі з виділенням кожному співвласнику по частині. Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України без втрати цільового призначення майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Частиною 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів, областей. Отже, сторони як співвласники земельної ділянки мають право на поділ майна в натурі пропорційно своїм часткам. Як наслідок вбачається порушення права позивача на вільне володіння належною йому часткою спірної земельної ділянки. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить здійснити поділ земельної ділянки, припинити право спільної часткової власності та виділити в натурі у власність 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0687 гектарів, кадастровий номер: 3220610100:01:012:0010, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а саме: 0,0344 га, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно та просить здійснити поділ земельної ділянки, припинити право спільної часткової власності та виділити в натурі у власність 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0777 гектарів, кадастровий номер: 3220610100:01:012:0011, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, а саме: 0,0388 га, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно. Такі вимоги позивача обґрунтовані на вимогах закону, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved