Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

21.11.2025 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Дергунової А.В. до відповідача [PERSON] згідно вимог якого просила стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №7001859 від 26.02.2024 у розмірі 20737,50 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказала, що 26.02.2024 між ТОВ "МАНІФОЮ" та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №7001859. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, грошові кошти не повернув. 11.01.2024 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу №11-01/2024 відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вищевказаним договором позики від 26.02.2024 заборгованість відповідача [PERSON] за яким складає у загальному розмірі 20737,50 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 8850,00 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 6887,50 грн заборгованість за відсотками на прострочену позику. У зв`язку з чим, просить стягнути із відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором позики №7001859 від 26.02.2024 у розмірі 20737,50 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 25.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористалась, просила справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження за її відсутності, що підтверджено відповідним клопотанням викладеного у прохальній частині позову. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, будь-яких заяв, клопотань у встановлений судом строк також не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 7001859, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком на 80 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 16 травня 2024 року включно. Позика надається позичальнику в день підписання сторонами Договору позики шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. Процентні ставки , що застосовуються в межах строку позики: розрахунковий період 1(30 днів): акційна процентна ставка 1,75000% на день (за наявності акційних пропозицій), базова процентна ставка 2,50000% на день (за відсутності акційних пропозицій); розрахунковий період 2 (50 днів): основна процентна ставка, фіксована: 2,50000 % на день, денна процентна ставка: 0,81250%. За кожен день неправомірного (понад строк позики) користування позикою/її частиною нараховуються проценти на прострочену позику в розмірі 3,00 % від суми позики. Загальні витрати за позикою 3250,00 грн. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором b19821. Згідно наданого розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] має заборгованість перед первісним кредитором ТОВ «МАНІФОЮ» за договором позики №7001859 від 26.02.2024 у розмірі 20737,50 грн, з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 8850,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування позикою, 6887,50 грн сума заборгованості за відсотками на прострочену позику (а.с.27). Довідкою №7/7301 від 05.02.2025 ТОВ "ФК "Контрактовий дім" підтверджено успішність проведеної операції зарахування кредитних коштів 26.02.2024 о 14:18 на картку № [NUMBER] , в сумі 5000,00 грн., ID платежу 1370988414, номер замовлення 70294а8d-82fb-4183-9176-6526597bed9a (а.с.28-29). 11 січня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Також 21.08.2024 було укладено Додаткову угоду №7. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики №7001859 від 26.02.2024 в розмірі 20737,50 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8850,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою; 6887,50 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с.19-26). За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір позики, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) За змістом ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості в сумі 20737,50 грн., з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 8850,00 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 6887,50 грн заборгованість за відсотками на прострочену позику. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором, відповідачем до суду не надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке є правонаступником кредитора, належним чином не виконує, про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача та суми заборгованості відповідач суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальній сумі 20737,50 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved