Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

17 грудня 2025 представник заявника [PERSON] через систему «Електронний суд» звернулася до Самарського районного суду міста Дніпра із заявою про видачу обмежувального припису. Заява обґрунтована тим, що в 2003 році [PERSON] та [PERSON] взяли шлюб. Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2010 р. по справі №2-1533/10 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Під час шлюбу народився син: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] . [PERSON] разом із дітьми проживали за адресою [ADDRESS] . Де наразі мешкає [PERSON] заявниці не відомо. [PERSON] про дітей не піклується, матеріально не допомагає. Після розірвання шлюбу [PERSON] постійно та систематично вчиняє щодо [PERSON] домашнє насильство, а саме, психологічне та фізичне. Насильство полягає у тому, що [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння не контролює себе та приходить за місцем мешкання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , висловлюється нецензурною лайкою у її бік, погрожує, принижує, залякує, вимагає відновити стосунки, штовхає та завдає стусанів тощо, і все це у присутності спільних дітей, що негативно впливає на стан їх психологічного здоров`я. [PERSON] ображає жіночу гідність [PERSON] , переслідує її, чатує біля будинку, отже у [PERSON] немає іншого виходу, як вдатися до судового захисту свого особистого життя. Через постійні намагання нетверезого [PERSON] силоміць прорватися до будинку, де мешкає [PERSON] із дітьми, остання неодноразово викликала наряд поліції. Стосовно [PERSON] тричі надавали терміновий заборонний припис, копії яких не можливо прочитати, нажаль. 08.07.2025 року [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Однак всі вищеперераховані заходи впливу не зупинили [PERSON] , він продовжував насильницькі дії відносно [PERSON] .Представник заявника просить суд, заборонити протягом шести місяців, починаючи з дати ухвалення судового рішення, [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заборонити протягом шести місяців, починаючи з дати ухвалення судового рішення, [PERSON] наближатися ближче ніж за 200 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заборонити протягом шести місяців, починаючи з дати ухвалення судового рішення, [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заборонити протягом шести місяців, починаючи з дати ухвалення судового рішення, [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 23 грудня 2025 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Від представник заявника [PERSON] через систему «Електронний суд» надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності та задовольнити заяву. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2010 року розірвано. Під час шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] . З відповіді ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області від 19.01.2026 року вбачається, що протягом 2025 року відносно [PERSON] , [INFO] було винесено наступні ТЗП (термінові заборонені приписи): ???Підрозділом протидії домашньому насильству №569405 від 09.01.2025 строком до 16.01.2025 із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; ???Підрозділом протидії домашньому насильству №570520 від 13.07.2025 строком до 23.07.2025 із забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; ???УПП №532202 від 12.05.2025 строком до 22.05.2025 із забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; ???УПП №545207 від 05.09.2025 строком до 15.09.2025 із зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а також забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою: ???УПП №545208 від 05.09.2025 строком до 15.09.2025 Також із доданих матеріалів слідує, що відносно [PERSON] неодноразово складалися протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме: -05 вересня 2025 року протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №752370 згідно якого 05.09.2025 року о 00 год. 30 хв. в [ADDRESS] , [PERSON] вчинив відносно своєї колишньої дружини [PERSON] домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, свідком чого стала третя особа, а саме малолітня дитина [PERSON] , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю; -05 вересня 2025 року протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №752368 згідно якого 05.09.2025 року о 00 год. 30 хв. в [ADDRESS] , [PERSON] вчинив відносно своєї колишньої дружини [PERSON] домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Відповідно до п.3 ч.1 ст.350-2 ЦПК України з заявою про видачу обмежувального припису може звернутися особа, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Вчинення [PERSON] психологічного насильства відносно [PERSON] , що включає в себе словесні та невербальні образи, погрози, у тому числі приниження, переслідування, залякування, використання емоційного та психологічного перенавантаження, прояви агресії. Наслідками даної поведінки [PERSON] для [PERSON] є психологічні страждання, які виражаються у емоційній дезадаптації і відчутті «вигорання», нездатності відчувати позитивні емоції від життя, депресії, а також погіршення якості життя Таким чином, перебування [PERSON] за місцем проживання [PERSON] становить безпосередню небезпеку [PERSON] , як жертві домашнього насильства, а тому забезпечення фізичної дистанції між жертвою та її кривдником є найефективнішим способом гарантувати безпеку останній. Щодо заборони наближатися до домової території [PERSON] . [PERSON] заявниця вважає, що відстань у 200 метрів об`єктивно дозволить ані доторкнутися до потерпілої, ані докинути до неї будь-який предмет, ані докричатися до неї. Враховуючи встановлені обставин, суд приходить до висновку, що існує необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] строк на 6 (шість) місяців, цей строк на думку суду, буде достатнім для того, щоб [PERSON] мав змогу оцінити свою поведінку та змінити її по відношенню до [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved