Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві вказала, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області було розірвано. Відповідач по справі є її рідним батьком, який до її повноліття плачував аліменти на її утримання. На даний час вона досягла повноліття і на цій підставі з відповідача припинилося стягнення аліментів на її утримання. Вона на теперішній час навчається за кордоном і є студенткою класу 3 «Д» Технікуму №3 ім.Данути Сєдзікувни «Інка» в Комплексі шкіл харчової промисловості в м.Кельці, Республіки Польща, на денній формі навчання. З огляду на те, що вона навчається за денною формою, вона позбавлена можливості працювати та утримувати себе самостійно, а її коштів стало недостатньо щоб забезпечити навчання та повноцінне життя, тому вона потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач будучи працездатною особою, добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання на період навчання, а тому вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її утримання у розмірі частини його заробітку (доходу), щомісячно на її користь на час навчання і до закінчення терміну навчання - червень 2028 року, без врахування канікулярних періодів, визначених відповідно до навчальних планів на 2023-2028 навчальні роки. 05.12.2025 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. 20.01.2026 року через канцелярію суду від відповідача надійшла заява, в якій він зазначає, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини його доходів, оскільки саме такий розмір відповідатиме потребам його доньки. При визначенні розміру аліментів просив врахувати і те, що він має іншу сім`ю та має на утриманні двох інших неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які також потребують постійної допомоги та догляду. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження - [INFO] в м.П`ятихатки Дніпропетровської області народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . (с.6) Згідно копії довідки №23/2025 від 04.09.2025 року - [PERSON] з 01.09.2023 року прийнята на навчання до Технікуму №3 ім.Данути Сєдзікувни «Інка» в Комплексі шкіл харчової промисловості в м.Кельці, і є студенткою класу 3 «Д». Закінчення терміну навчання в 2028 році. (а.с.7) Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Суд вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивач, так і відповідач. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, суд не встановив наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітньої доньки. З письмової заяви відповідача вбачається, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) в зв`язку з перебуванням на його утриманні двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Суд зазначає, що із матеріалів справи вбачається, що донька відповідача будь-якого доходу не має, не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання, а також те, що вона перебуває на повному утриманні матері. Таким чином, враховуючи те, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, вказані витрати є доведеними. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує дані відповідача, його матеріальне становище, те що відповідач, має на утриманні ще двох інших неповнолітніх дітей, які також потребують його матеріальної допомоги. Також суд враховує, що позивачка не надала суду детальний розрахунок потреб коштів на її утримання під час навчання, окрім довідки про її зарахування та навчання у навчальному закладі. При цьому, сам факт такого навчання суд пов`язує з необхідністю надання батьками матеріальної допомоги дитині. Виходячи з засад розумності та справедливості, інтересів дитини, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до закінчення навчання чи до досягнення нею 23 років - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Крім того, стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial