Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі ТОВ "Авентус Україна") Ушакевич М.П. 18 серпня 2025 року звернулася у Шевченківський районний суд міста Києва із даним позовом, який обґрунтовує тим, що 24 лютого 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір № 7617758 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомлення та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку визначеному ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію". На умовах встановлених договором позивач надає відповідачу кредит у сумі 10000 грн строком на 360 днів. У подальшому 27 лютого 2024 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до Кредитного договору, відповідно до умов котрої, сторони домовилися збільшити суму кредиту на 1000 грн, у зв`язку з чим сума кредиту відповідно до умов Кредитного договору складає 11000 грн. ТОВ "Авентус Україна" на виконання умов Кредитного договору надало [PERSON] грошові кошти в сумі 11000 грн шляхом перерахування на платіжну картку, номер якої надано позичальником та міститься в реквізитах Кредитного договору. У свою чергу відповідач свого зобов`язання за Кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на дату здійснення розрахунку заборгованість [PERSON] становить 40040 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 11000 грн , заборгованості по відсотках 29040 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором у розмірі 40040 грн, а також понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн та судові витрати в розмірі 105 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2025 передано справу для розгляду за територіальною підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.10.2025 передано справу для розгляду за територіальною підсудністю до Ратнівського районного суду Волинської області. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 25.11.2025 дану справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін Поштове відправлення надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача, у якому містились копія ухвали від 25.11.2025, удруге повернулось до суду неврученим через відсутність адресата за вказаною адресою. За наведених обставин суд уважає, що за правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачеві вручена ухвала від 25.11.2025, якою встановлено строк для подання відзиву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом установлено, що 24 лютого 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено Кредитний договір, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) С6579. За умовами п. 1.3. Кредитного договору сума кредиту складає 10000 грн. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору строк кредиту складає 360 днів з періодничністю платежів кожні 30 днів. Згідно з п. 1.5 Кредитного договору за користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою 2,20% в день та застосувується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 1,87% в день застосовується, якщо споживач до 25 березня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи реквізити платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п. 5.4 Кредитного договору сторони домовилися, що у разі затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу споживача, зазначений в договорі (або окремо надану споживачем Товариству) та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані споживача, вказані в цьому договорі (або окремо повідомлені споживачем), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо). Моментом отримання споживачем повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. Згідно з листом ТОВ "Пейтек" № 20250514-101 від 14.05.2025 ТОВ "Авентус Україна" 24 лютого 2024 року на виконання умов Кредитного договору перерахувало 10000 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний відповідачем у реквізитах до Кредитного договору. 27 лютого 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено додаткову угоду до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 1000 грн, в зв`язку з чим погодили викласти п. 1.3 Кредитного договору викласти в наступній редакції: "Сума кредиту (загальний розмір) складає 11000 грн. Тип кредиту кредит.". На виконання умов Додаткової угоди до Кредитного договору ТОВ "Авентус Україна" перерахувало 1000 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний відповідачем у реквізитах до Кредитного договору, що підтверджується листом ТОВ "Пейтек" № 20250514-301 від 14.05.2025. Відповідно до картки обліку договору заборгованість [PERSON] перед ТОВ "Авентус Україна" за кредитним договором станом на 23 березня 2025 року складає 40040 грн, з яких: 1100 грн тіло кредиту, 29040 грн заборгованість за відсотками. Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З наданого представником позивача розрахунку заборгованості за Кредитним договором установлено, що позивачем упродовж строку кредитування нараховувались відсотки за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,20% та зниженою процентною ставкою 1,87%. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про споживче кредитування" законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам. Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, укладаючи 24 лютого 2024 року Кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати проценту ставку в розмірі 1,87% та 2,20% за кожен день користування кредитом, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. Судом проведено власний розрахунок відсотків, які підлягають сплаті [PERSON] протягом строку дії договору, який складає: (10000 грн (тіло кредиту) х 1% : 100 % х 3) + (11000 грн (тіло кредиту з урахуванням Додаткової угоди) х 1% : 100 % х 297) = 32670 грн. Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України уведено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 дотепер. Враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з наведеним позивачем розрахунком останнім визначено штраф за порушення відповідачем грошового зобов`язання за Кредитним договором в розмірі 2300 грн. За наведених обставин, враховуючи, що даний штраф позивачем нараховано у період з 24 лютого 2024 року до 19 грудня 2024 року, тобто після запровадження воєнного стану, який триває дотепер, відповідач звільняється від сплати штрафу за Кредитним договором, у зв`язку з чим сплачені ним грошові кошти в розмірі 2300 грн слід зарахувати в рахунок оплати заборгованості за відсотками та тілом кредиту. З розрахунку заборгованості за Кредитним договором встановлено, що відповідач у рахунок погашення кредитної заборгованості вніс всього 51732 грн 90 коп. Тобто, ним фактично виконано у повному обсязі свої зобов`язання за Кредитним договором, зокрема повернуто тіло кредиту в розмірі 11000 грн та відсотки за користування кредитом в розмірі 32670 грн. Враховуючи відсутність заборгованості у відповідача за Кредитним договором перед позивачем, у задоволенні позову слід вімовити. Відмовляючи у задоволенні позову, суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: dismissed