Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

12 вересня 2025 року позивачка звернувшись до суду із вказаним позовом, зазначила, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 серпня 2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, до його повноліття. Вказує, що на даний час витрати на утримання сина збільшилися, що зумовлено збільшенням цін на продукти харчування, медикаменти, забезпечення навчання, дозвілля, розвитку дитини, тому сума призначених аліментів є недостатньою для забезпечення його всім необхідним. Забезпечення нормального рівня росту та розвитку дитини, її виховання, навчання, фізичного, розумового, духовного розвитку потребує грошових коштів, та участі батька в утриманні дитини. Позивачка вказує, що відповідач є працездатний, фізично здоровий, проходить службу в лавах ЗСУ, має достатній дохід, який дає йому можливість належним чином виконувати свій батьківський обов`язок з утримання дитини та сплачувати аліменти в розмірі, що буде достатнім для її забезпечення. Просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів отриманих доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 27.10.2025 року її представник адвокат Лейбюк О.В. подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити в її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, 26.01.2026 року подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Також подав клопотання про долучення доказів, надав: копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження дитини, підтвердження про звільнення з військової служби та довідку про інвалідність ІІІ групи. Просить вказані обставини врахувати при ухваленні рішення та визначенні розміру аліментів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивачки, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народивсяч син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення суду від 28 травня 2013 року (а.с. 7). Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 серпня 2017 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON] у розмірі 1 000 грн щомісячно до досягнення повноліття (а.с. 8-9). Згідно виконавчого листа від 23.08.2017 року з [PERSON] стягуються алументи в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття. Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів на даний час порівняно з часом прийняття вказаного рішення є недостатнім для матеріального забезпечення дитини зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітній син сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері, яка бажає змінити розмір стягуваних аліментів на утримання сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує сімейний та майновий стан відповідача, звільнення його з військової служби. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач, який відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своєму сину до досягнення ним повноліття, є здоровим та працездатним чоловіком, не заперечує проти задоволення позовних вимог, а тому вказане є підставою для зміни розміру аліментів у вказаному позивачкою розмірі. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192, 196, 199, 200 СК України,

Outcome: approved