Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ»(далі ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 31 липня 2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЙМЕР» (далі - ТОВ «ЗАЙМЕР») в електронній формі був укладений кредитний договір про надання фінансового кредиту № 200962, відповідно до умов якого [PERSON] у безготівковій формі, шляхом перерахування за реквізитами платіжної карти надано кредит у розмірі 3 000 гривень, строком на 10 днів, за користування яким позичальник зобов`язаний сплачувати проценти у розмірі 2% в день. У подальшому позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором на підставі договору факторингу № 01-17/02/2022 та додаткової угоди до договору факторингу від 12 жовтня 2022 року. Оскільки відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання, виникла прострочена заборгованість у загальній сумі 14 400 грн, з яких: заборгованість за сумою боргу 3 000 грн, заборгованість за процентами 11 400 грн, яку позивач просив стягнути з [PERSON] , а також судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн. Представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» - адвокат Пархомчук С.В. у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про розгляд справи, в позовній заяві серед іншого вказав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Однак до суду повернулися конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін, а також для ухвалення заочного рішення, про що 20 січня 2026 року суд постановив ухвалу. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2025 року прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2025 року справу передано за підсудністю до Новоушицького районного суду Хмельницької області. 12 грудня 2025 року прийнято до провадження та розгляду цивільну справу, призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24 грудня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання. Фактичні обставини справи, встановлені судом 31 липня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №200962 (далі - Договір), який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «CL4076», за яким товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 3 000 грн на умовах строковості, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором (п. 1.1 Договору) (арк. спр. 19-21,15). Кредит надається строком на 10 днів, тобто до 09 серпня 2021 року. Строк дії договору 10 днів, але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами (п. 1.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту, в розрахунку 2% на добу. Процентна ставка фіксована (п. 1.3 Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п. 2.1, 2.3 Договору). Клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту (п.3.3, 3.3.3 Договору). Графіком розрахунків до договору про надання фінансового кредиту №200962 доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, суму процентів за користування кредитом, розмір яких становить 600 грн (арк. спр.21). Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПрофітГід» 31 липня 2021 року перераховано кошти в розмірі 3 000 грн, на платіжну карту [NUMBER] (арк. спр.34). Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] в довідці ТОВ «ПрофітГід» співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останнім у договорі про надання фінансового кредиту від 31 липня 2021 року. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №17/02/2022, а 12 жовтня 2022 року додаткову угоду до договору факторингу, відповідно до умов яких від ТОВ «ЗАЙМЕР» до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №200962 на загальну суму 14 400 грн, що підтверджується договором, додатковою угодою до договору, платіжними дорученнями, витягом з реєстру боржників (арк.спр.22-26,32-33, 14). 14 квітня 2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ»надіслало [PERSON] вимогу про виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №200962 від 31 липня 2021 року на загальну суму 14 400 грн (арк. спр.12,35). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та відповідачем не заперечується факт переходу права грошової вимоги відпервісного кредитора ТОВ «ЗАЙМЕР» до позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за договором про надання фінансового кредиту №200962, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ЗАЙМЕР». Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою, третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №200962 від 31 липня 2021 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «ЗАЙМЕР» надало відповідачу кошти в сумі 3 000 грн строком на 10 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором. 31 липня 2021 року кредитні кошти були перераховані відповідачу, що підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід». Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «ЗАЙМЕР» суд вважає доведеним, вказаних обставин відповідач не спростував. У подальшому позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за вказаним договором. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позиковими коштами припиняється після спливу визначеного цим договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16), від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За умовами Договору сторони встановили строк позики 10 днів (до 09 серпня 2021 року), а тому із урахуванням розміру неповернутої суми кредиту 3 000 гривень, процентної ставки і строку кредитування, розмір заборгованості за відсотками становить 600 грн (3 000 х 2% х 10), а розмір загальної простроченої заборгованості за договором, який підлягає стягненню з відповідача, становить 3 600 гривень (3 000+ 600). Однак, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами в розмірі 11 400 гривень (арк. спр.13), тобто як за період строку позики, так і після закінчення цього строку. Доказів продовження позивачем строку кредитування суду не надано. Виходячи із викладеного, суд відхиляє наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно з яким заборгованість відповідача за договором складає 14 400 грн, оскільки такий проведений без урахування умов договору, а також всупереч вимог закону. Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн, а всього - 12 922,40 грн. Позивачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в особі директора Осипенко І.С. 29 грудня 2023 року укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Пархомчуком С.В. та додаткову угоду №1 до договору. Згідно умов яких вартість гонорару адвоката обчислюється із фактично затрачених годин роботи адвоката, вартість години роботи адвоката складає 2 000 грн. Факт надання правової допомоги засвідчується актом приймання-передачі виконаних робіт (арк. спр. 16-17,18). Відповідно до акту про отримання правової допомоги від 15 вересня 2025 року, згідно договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, адвокат Пархомчук С.В. надав клієнтові ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» послуги, пов`язані із зустріччю та консультацією клієнта, складанням та поданням до суду позовної заяви з додатками, моніторингом та аналізом судової практики, складанням інших клопотань (заяв), моніторинг ЄДРСР щодо судової справи, канцелярські витрати, на що всього адвокатом витрачено 5 годин. Вартість послуг - 10 500 гривень. На підтвердження оплати послуг надано платіжну інструкцію від 15 вересня 2025 року №3 9576 (арк. спр. 52,57). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial