Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

04 грудня 2025 року до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Хмарський Роман Борисович до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 28.04.2007 року по 17.12.2019 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15.11.2019 року у справі №334/5312/19, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили 17.12.2019 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила своє шлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » і отримала паспорт громадянки України на ім`я [PERSON] . Від цього шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15.11.2019 року у справі №334/7585/19, з відповаідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ було звернуто позивачкою до примусового виконання в Дніпровському ВДВС у місті Запоріжжі ПМУ МЮ (м.Одеса), де 11.12.2019 року було відкрито відповідне виконавче провадження № 60798167. Після досягнення старшим сином [PERSON] повноліття ( [INFO] ), стягнення аліментів на його утримання було закінчено. На теперішній час з відповідача стягуються аліменти тільки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Наразі наявні підстави для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки матеріальне становище відповідача змінилось, стягнення аліментів на старшого сина припинилось, він має постійний дохід, і заборгованості по сплаті аліментів з його боку не має. При цьому розмір аліментів на дитину повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У зв`язку зі зміною матеріального становища відповідача, кола осіб, які знаходяться на його утриманні, позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму. Просить збільшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15.11.2019 року у справі №334/7585/19, та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та представник позивача в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили провести розгляд справи без їх участі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що у період з 28.04.2007 року по 17.12.2019 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15.11.2019 року у справі №334/5312/19, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили 17.12.2019 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище яке отримала при реєстрації шлюбу « [PERSON] » на « [PERSON] » і отримала паспорт громадянки України на ім`я [PERSON] . Від цього шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15.11.2019 року у справі №334/7585/19, з відповаідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ було звернуто позивачкою до примусового виконання в Дніпровському ВДВС у місті Запоріжжі ПМУ МЮ (м.Одеса), де 11.12.2019 року було відкрито відповідне виконавче провадження № 60798167. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК Україниобставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [INFO] старший син сторін, [PERSON] , досяг повноліття. Молодша дитина, [PERSON] , [INFO] , продовжує проживати разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Починаючи з вересня 2025 року, аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] стягуються з відповідача примусово у розмірі 1/6 частини від всіх його заробітків (доходів). До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує наступні правові норми. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 142 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК Українивизначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить - 3512,00 гривень; Відповідно, 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час розгляду справи становить 1756,60 гривень. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною третьою статті 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених законом. Так, ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме, зміни матеріального або сімейного стану одержувача чи платника аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] є фізично здоровим та працездатним, ним не надано доказів наявності у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків та наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положень частини третьої статті 12, статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведені обставини, при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів на одну неповнолітню дитину, у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для збівльшення та стягнення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Визначений розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про збільшення розміру аліментів, а тому в порядку частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211, 20 гривень.

Outcome: approved