Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №109579 від 10.10.2019 у розмірі 20083,60 грн. Також позивач просить стягнути за рахунок відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. та судові витрати в сумі 2423,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» було укладено договір позики № 109579 від 10.10.2019, позичальник отримав від ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїх зобов`язань за договором позики належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором у сумі 20083,60 грн. з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за позикою, 16083,60 грн. заборгованість за відсотками та комісією за користування позикою. У зв`язку із наведеним позивач просить задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою суду від 24.11.2025 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. Сторонам надано строк для подачі до суду заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та [PERSON] було укладено договір позики № 109579 від 10.10.2019. За умовами цього договору позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов Договору, в національній грошовій одиниці гривні. Згідно п.1.1.1 договору, сума позики за даним договором становить 4000,00 грн., відповідно до п. 1.1.2.1 договору, проценти за користування складають 0,01% в день від поточного залишку позики. Згідно п. 1.1.4 нарахування комісії здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Згідно п. 1.1.5 договору, строк повернення позики (термін платежу): 08 листопада 2019 року. ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» свої зобов`язання за договором позики виконало в повному обсязі та 10.10.2019 перерахував на рахунок [PERSON] ( [NUMBER] ) 4000,00 грн., про що свідчить довідка ТОВ «ФК «Елаєнс» від 01.09.2025. [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30.07.2025 становить 20083,60 грн., яка складається з наступного: 4000,00 грн. заборгованість за позикою, 16083,60 грн. заборгованість за відсотками комісією за користування позикою. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту. Відповідач не надавав своєчасно ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунках заборгованості за договорами. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за позикою в сумі 4000,00 грн. та за відсотками та комісією за користування позикою в сумі 16083,60 грн. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ». Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне: Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача становить 5000,00 грн. Крім того, згідно платіжної інструкції № 2214 від 23.10.2025 позивачем ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» сплачено судовий збір в сумі 2423,00 грн. за подання до суду позовної заяви, що також підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved