Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить шлюб зареєстрований 25.11.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одеської області, актовий запис №469 розірвати. Короткий зміст та обґрунтування позову 25.11.1995 року сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.11.1995 року, актовий запис №469. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.05.2014 року, актовий запис №4177. Шлюб у обох перший, шлюбні стосунки між сторонами припинені, а причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя. На даний час проживають окремо, збереження сім`ї позивач вважає неможливим, спору про розподіл майна не має. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2026 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В свою чергу, сторони по справі скористувалися вимогами ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 25.11.1995 року сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.11.1995 року, актовий запис №469. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.05.2014 року, актовий запис №4177. Шлюб у обох перший, шлюбні стосунки між сторонами припинені, а причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя. На даний час проживають окремо, збереження сім`ї позивач вважає неможливим, спору про розподіл майна не має, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Висновки за результатами розгляду справи Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторонам по справі, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved