Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

У липні 2025 року до суду звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову вказував, що судовим наказом Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01.07.2025 року стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.06.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, судовим наказом Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.07.2020 року стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше мінімального розміру, встановленого законом, починаючи з 18.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Сукупний розмір сплачуваних ним аліментів становить 50% його заробітної плати, що є порушенням чинного законодавства, оскільки загальний розмір відрахувань під час кожної виплати зарплати не може перевищувати 50% зарплати, що може бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахувань за кількома виконавчими документами. Боргів по сплаті аліментів він не має, однак його матеріальний стан погіршився, оскільки на даний час він є мобілізованим до ЗСУ та має певні потреби у придбанні одягу та речей для боєздатності. Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього: - на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття; - на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/6 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 02 вересня 2025 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою судді від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не прибули. Останній надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, який перебуває у ЗСУ. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула. Просила справу розглядати у її відсутності, проти позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула з невідомих суду причин. Була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. Свого відношення до позову не висловила. Відзиву на позов на подавала. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази, з`ясувавши обставини справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що постає із свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 12.04.2010 року, виданого Автозаводським відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ (справа № 524/3679/20). Крім того, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що постає із свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 29.03.2025 року, виданого повторно відділом РАЦС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (справа № 524/7418/25). Судовим наказом Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.07.2020 року у справі № 524/3679/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 18.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовим наказом Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01.07.2025 року у справі № 524/7418/25 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.06.2025 року та до досягнення дитиною повноліття. Судові накази перебувають на примусовому виконанні. На даний час позивач перебуває на військовій службі за мобілізацією у в/ч [NUMBER] з 25.02.2024 року, що постає із довідки військової частини від 05.04.2025 року. Позивач, посилаючись на обставини, які не були враховані при винесені судового наказу скористався своїм правом на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Так, позивач зазначає, що після утримання аліментів із його заробітної плати та відрахувань отримує фактично дохід у розмірі менше ніж 50% заробітної плати. Просив суд врахувати ту обставину, що на даний час він перебуває у ЗСУ і значна частина його доходів, які він отримує, витрачається ним на придбання речей, необхідних для особистого життєзабезпечення та боєздатності. Згоден виплачувати аліменти у розмірі по 1/6 частині від його доходів на кожну дитину. Надаючи правову оцінку зазначеному, суд виходить із наступного. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року по справі № 715/2073/20 звернуто увагу на пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Позивачем та його представником було повідомлено суду, що наразі позивач перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] з 25.02.2024 року, що постає із відповідної довідки військової частини. У зв`язку із перебуванням у ЗСУ, значна частина отриманих коштів витрачається ним на придбання речей для життєзабезпечення та боєздатності. Даний факт у суду не викликає сумніву, враховуючи нинішню ситуацію в країні. Враховуючи викладене, суд вважає, що аліменти на утримання дітей підлягають зменшенню до 1/6 частини від доходу (заробітку), що є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дітей позивача. На підставі викладеного, суд вважає, що слід задовольнити позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На стягненні судових витрат позивач не наполягав. Сторони не заявляли про понесення ними будь-яких інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Outcome: approved