Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: відділ державної виконавчої служби у м. Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 листопада 2025 року, перебуваючи в приміщенні Відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, дізнався, що 14 липня 2017 року державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Миговичем М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54310305. З вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження слідує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 05.05.2017 року вчинено виконавчий напис №6383 про звернення стягнення на автомобіль марки LAND ROVER, легковий універсал - В, рік випуску 2001, реєстраційний номер [NUMBER] . Боржником у стягненні зазначено [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Стягувачем зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», код ЄДРПОУ - 35326253. Отримавши з матеріалів виконавчого провадження копію виконавчого напису №6383, було встановлено таке. З виконавчого напису слідує, що вказаний вище автомобіль (рухоме майно) на підставі Договору застави транспортного засобу, посвідченого 31 січня 2007 року Ожеледа П.М., приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу за реєстровим номером 446, було передано в заставу в забезпечення зобов`язань по кредитному договору №49/2-07 від 31 січня 2007 року Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку, правонаступником якого Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (код ЄДРПОУ -00039002) 17 грудня 2012 року, на підставі Договору відступления прав вимоги, відступлено право вимоги за кредитним договором та на підставі Договору про передачу прав за договорами забезпечення, посвідченого 17 грудня 2012 року Кирик О.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером №1424, відступлено право вимоги за Договором застави Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (код ЄДРПОУ 35326253, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21), строк платежу за яким настав. Боржником по кредитному договору є [PERSON] (дата народження [INFO] ). З вказаного виконавчого напису слідує, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, пропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 01 червня 2014 року по 01 березня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом 158 377,20 (то п`ятдесят вісім тисяч триста сімдесят сім гривень 20 коп.); заборгованість за відсотками та користування кредитом 162 221, 49 (сто шістдесят дві тисячі двісті двадцять одна гривня 49 коп. Загальна сума заборгованості становить 320 598, 69 (триста двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 69 коп.) та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Незаконність вчинення оспорюваного виконавчого напису №6383 полягає в тому, що в ньому зазначено, що цей напис вчинено відповідно пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Жодного повідомлення від стягувача в період вчинення оскаржуваного виконавчого напису не отримував. На підставі наведеного, просить прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі. Визнати виконавчий напис №6383, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 05.05.2017 року про звернення стягнення на автомобіль марки LAND ROVER, легковий універсал В, рік випуску 2001, реєстраційний номер [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2025 року заяву позивача [PERSON] , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: відділ державної виконавчої служби у м. Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено. До набрання законної сили рішення у цивільній справі №308/17413/25 (провадження №2/308/5882/25) зупинено стягнення у виконавчому провадженні №54310305, відкритому державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Миговичем Михайлом Михайловичем від 14.07.2017 року, на підставі виконавчого напису №6383, вчиненого 05.05.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2025 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Постановлено витребувати від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича (місцезнаходження:01054, вул. Олеся Гончара, 55, офіс 11, м. Київ) копію заяви ТОВ «Кредитні ініціативи», на підставі якої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, 05 травня 2017 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6383, щодо стягнення з [PERSON] суми грошових коштів в розмірі 320 598, 69 грн. (триста двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 69 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», із зазначенням (наданням копій) всіх документальних матеріалів, які були додані до заяви, в тому числі копію кредитного договору №49/2-07 від 31.01.2007 року. Відповідач подав пояснення на позовну заяву, згідно з якими просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволені позовних вимог, розглянути справу без їх участі. Зазначив, зокрема, наступне. Оспорюваний виконавчий напису було вчинено 05.05.2017 року тобто протягом касаційного перегляду справи № 826/20084/14. Виходячи з цього, станом на дату вчинення виконавчого напису - постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 ще не було постановлено, а отже, це судове рішення не породжувало жодних правових наслідків, в тому числі незаконності та нечинності пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Тому, подаючи приватному нотаріусу [PERSON] документи відповідно до пункту 2 "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку № 1172 Відповідач діяв у порядку, встановленому чинним на момент вчинення цих дій законодавством. Так само, вчинивши оспорюваний виконавчий напис, приватний нотаріус Чуловський В.А. керувався чинним на дату вчинення нотаріальної дії пунктом 2 "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку № 1172. Отже, у діях Банку та приватного нотаріуса Чуловського В.А. відсутня ознака "незаконності" дій, що свідчить про відсутність складу цивільного правопорушення. У разі вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором (а не про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором) стягувач не був зобов`язаний направляти боржнику жодних повідомлень про усунення порушення кредитного зобов`язання, а нотаріус не міг відмовити у вчиненні виконавчого напису за кредитним договором у разі ненадання таких документів. Як можна побачити, оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а не звернення стягнення на майно за договором іпотеки. Виконавчий напис нотаріуса, вчинений 05.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в державному реєстрі під номером 6383 пред`являвся до виконання 14.07.2017 (виконавче провадження 54310305). В рамках виконавчого провадження 54310305, вчинялися виконавчі дії, накладено арешт на заставне майно, що не заперечується позивачем в позовній заяві. Отже позивачу достеменно було відомо про вчинення 05.05.2017 виконавчого напису №6383. З моменту вчинення виконавчого напису по дату звернення позивача до суду минуло майже 8 (вісім) років. Частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З усього вбачається, що позовна заява подана після спливу строку позовної давності, тому в задоволенні позовних вимог позивача має бути відмовлено. Позивач у судове засідання не з`явився. Представник подала заяву про розгляд без їх участі, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача судове засідання не з`явився, просить розглянути справу без їх участі. Представник третьої особи відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 05.05.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 6383, згідно з яким запропоновано звернути стягення на: автомобіль марки LAND ROVER DISCOVERY, легковий універсал В, рік випуску 2001, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , колір сірий, (далі "Предмет застави"), власником якого с [PERSON] , (дата народження: [INFO] , місце народження: с. Чумалево Тячівського району Закарпатської області, місце роботи невідоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Даними Державнио реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER] , паспорг [NUMBER] , виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській обасті 19 лютого 1996 року, місце реєстрації: [ADDRESS] ). На підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого РЕВ Ужгородського МСВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області 11 листопада 2006 року. Зазначене рухоме майно на підставі Договору застави транспортного засобу, посвідченого 31 січня 2007 року Ожеледа П.М., приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу, за расстровим номером 446, (далі -"Договір застави"), було передано у заставу в забезпечення зобов`язань по Кредитному договору № 49/2-07 від 31 січня 2007 року, (далі "Кредитний договір") АКЦІОНЕРНОМУ КОМЕРЦІЙНОМУ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНОМУ БАНКУ (ЗАКРИТОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ), правонаступником якого ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "АКЦІЮНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" (код ЄДРПОУ 00039002, місцезнаходження: 01001, місто Київ, пров. Шевченка, бул. 12), 17 грудня 2012 року, на підставі Договору відступлення прав вимоги, відступлено право вимоги за Кредитним договором та на підставі Договору про передачу прав за договорами забезпечения, посвідченого 17 грудня 2012 року, Кирик О.Л. приватним нотаріусом Киїнського міського нотаріального округу, за ресстровим №1424, відступлено право вимоги Договором застави ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ" (кол ЄДРПОУ 35326253, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21, п/р [NUMBER] 2 РБФ "АЛЬФА-БАНК", МФО 300346), строк платежу за яким настав. Боржником по Кредитному договору [PERSON] , (дага народження: [INFO] . мице народження: село Угля Тячівського району Закарпатської області, місце роботи невідоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного ресстру фізичних осіб платників податків [NUMBER] . паспорт [NUMBER] , виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 19 травня 1998 року, місце реєстрації: [ADDRESS] ), (далі "Боржник"). За рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмету застави, запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов Кредитного договору за період з 01 червня 2014 року по 01 березня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом 158 177,20 (Сто п`ятдесят вісім тисяч триста сімдесят сім гривень 20 копійок) три; заборгованість за відсотками за користування кредитом 162 221,49 (Сто шістдесят дві тисячі двісті одинадцять одна гривня 49 копійок) грн. Загальна сума заборгованості становить 320 598,69 (Триста двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 59 копійок) грн. та сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису. 14.07.2017 року державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Миговичем Михайлом Михайловичем на підставі виконавчого напису №6383 виданий 05.05.2017 року відкрито виконавче провадження №54310305. Постановою державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Миговича Михайла Михайловича від 14.07.2017 у ВП №54310305 накладено арешт на а втомобіль марки LAND ROVER, легковий універсал - В, рік випуску 2001, реєстраційний номер [NUMBER] . На виконання ухвали суду приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. надала інформацію, що на підставі Додатку 45 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження правил нотаріального діловодства» від 22.12.2010 року № 3253/45 нею 20.01.2021 року було складено Акт про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, який погоджено протоколом №3 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18 лютого 2021 року. На підставі такого Акту відбулося знищення документів, на підставі яких вчинялись у 2017 році виконавчі написи, за закінченням терміну зберігання, в тому числі і щодо витребуваного. Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19) та Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справа №569/8884/17 (провадження № 61-48189св18) у постанові від 14.08.2019. При цьому слід зазначити, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі, тому за вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість була безспірною. Поряд з цим, вимогами Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, передбачено, що стягнення заборгованості за нотаріальнопосвідченими договорами. Так, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Однак, згідно з витребуваною судом інформацією приватний нотаріус повідомила про знищення документів, що позбавляє суд можливості оцінити докази на предмет їх дотримання при вчиненні виконавчого напису. Також, за ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідачем до своїх письмових пояснень не додано письмових доказів, в тому числі щодо безпідставності тверджень позивача. Також, відповідачем у поясненнях на позовну заяву вказав на пропущення строку позовної давності позивачем при подачі позовної заяви. Свої доводи відповідач підтверджує тим, що в рамках даного виконавчого провадження вчинялися виконавчі дії, накладено арешт на заставлене майно, що не заперечується позивачем в позовній заяві. При цьому, відповідачем не додано належних доказів, які би підтверджували ознайомлення позивача із відкритим виконавчим провадженням та доказів вручення позивачу повідомлення про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Також, з урахуванням положень п. 12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, вважається продовженим на період дії карантину та зупиняється у період дії воєнного стану, до 04.09.2025. Тому суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності. З матеріалів даної справи вбачається, що відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, а також належні докази, що передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Суд констатує, що відповідачем не спростовано доводи позивача належними і допустимими доказами, в тому числі і щодо пунктів 1, 2 Переліку № 1172. При цьому, не вказано і на те, що такі документи існували та відповідно були надані приватному нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису. Суд приймає до уваги наведені твердження позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу, та відомості того, що боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За наведенного, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням норм чинного законодавства, тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення виконавчого напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості на підставі належних документів, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на позивача слід стягнути понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн.

Outcome: approved