Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

В грудні 2025 представник позивача ТОВ "Укр Кредит Фінанс" Соломко А.Г., документи про підтвердження повноважень якої містяться в матеріалах справи через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачем [PERSON] 23.03.2025 в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії №15298760, за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 9900,00 грн. Також, Додатковою угодою № 1 від 03.04.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1529-8760 від 23.03.2025 Кредитодавець та Позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит в сумі 4000,00 грн. Крім цього, Додатковою угодою № 2 від 03.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1529-8760 від 23.03.2025 Кредитодавець та Позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит в сумі 1600,00 грн. Також, Додатковою угодою № 3 від 31.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1529-8760 від 23.03.2025 Кредитодавець та Позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит в сумі 1600,00 грн. Вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 21.10.2025, утворилась заборгованість у розмірі 40032,02 грн., з яких 13832,36 грн. заборгованості кредитом; 17649,66 грн. заборгованості за нарахованими процентами та 8550,00 грн. заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), чим порушуються права та інтереси позивача. У зв`язку з викладеним, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 40032,02 грн., а також просить стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,4 грн. Ухвалою суду від 12.12.2025 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується довідкою про доставку судових повісток-повідомлення в електронному вигляді; представника позивача разом з позовом подала клопотання про розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа з судовим викликом під підпис; заяву про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи та відзив на позов не подав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідачки про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явилась в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подала до суду відзив на позов, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 23.03.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії №1529-8760, сума кредиту 9900,00 грн. Також, згідно Додаткової угоди № 1 від 03.04.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1529-8760 від 23.03.2025 Кредитодавець надав Позичальнику додаткові коштів у кредит в сумі 4000,00 грн. Крім цього, як вбачається з Додаткової угоди № 2 від 03.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1529-8760 від 23.03.2025 Кредитодавець надав Позичальнику додаткові кошти у кредит в сумі 1600,00 грн. Також, згідно Додаткової угоди № 3 від 31.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1529-8760 від 23.03.2025 Кредитодавець надав Позичальнику додаткові коштів у кредит в сумі 1600,00 грн. При цьому вбачається, що позичальником під час укладення кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку. Далі, за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора на веб-сайті позикодавця, який позичальник отримав підписано (акцептовано) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), чим підтверджено укладення кредитного договору, отже договір про відкриття кредитної лінії №1529-8760 укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Істотні умови договору такі як сума кредиту, строк, процентна ставка та відповідальність за невиконання/неналежне виконання зобов`язання погоджено в Договорі та додаткових угодах, які містять електронний підпис [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією договору про відкриття кредитної лінії №1529-8760 продукту «НА ВСЕ» від 23.03.2025, укладеного між сторонами; копією правил позивача відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ», підписаних відповідачем 23.03.2025; копією додатку №2 до договору-таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графіку платежів) від 23.03.2025, укладеного між сторонами; копією повідомлення позивача про укладення додаткової угоди № 1 від 03.04.2025; копією повідомлення позивача про укладення додаткової угоди № 2 від 03.05.2025; копією повідомлення позивача про укладення додаткової угоди № 3 від 31.05.2025; копією додаткових угод від 03.04.2025, 03.05.2025 та 31.05.2025 до договору про відкриття кредитної лінії №1529-8760 від 23.03.2025, укладених між сторонами; копіями додатків до додаткових угод-таблиць обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графіку платежів), укладених між сторонами. Відповідно до умов договору №1529-8760 продукту «НА ВСЕ» від 23.03.2025, позичальнику надано кредит у розмірі 9900,00 грн. строком на 300 днів, з кінцевою датою повернення кредиту 16.01.2026, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту 20% від суми кредиту, стандартна % ставка 1,0% за кожен день, застосовується протягом всього строку дії договору. У разі порушення терміну сплати щомісячного платежу, заборгованість за кредитом вважається простроченою, на залишок якої банк нараховує штраф у розмірі згідно з тарифами. Згідно до умов додаткової угоди від 03.04.2025 до договору позичальнику надано кредит у розмірі 4000 грн., строк кредитування продовжено на 300 днів, з дня укладення додаткової угоди. Також, згідно додаткової угоди від 03.05.2025 до договору позичальнику надано кредит у розмірі 1600 грн., строк кредитування продовжено на 300 днів, з дня укладення додаткової угоди. Крім цього, згідно додаткової угоди від 31.05.2025 до договору позичальнику надано кредит у розмірі 1600 грн., строк кредитування продовжено на 300 днів, з дня укладення додаткової угоди. Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується: копією довідки про перерахування суми кредиту № 1529-8760 від 23.03.2025 відповідачу на вказаний ним номер платіжної карти [NUMBER] 23.03.2025, згідно платежу № 1578324459 від 23.03.2025 перераховано кошти в сумі 9900 грн., 03.04.2025, згідно платежу № 1584515415 на карту відповідача перераховано кошти в сумі 4000,00 грн., 03.05.2025, згідно платежу № 1600896074 на карту відповідача перераховано кошти в сумі 1600,00 грн., також 31.05.2025, згідно платежу № 1615584834 на карту відповідача перераховано кошти в сумі 1600,00 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 21.10.2025 має заборгованість у розмірі 40032,02 грн., з яких 13832,36 грн. заборгованості кредитом; 17649,66 грн. заборгованості за нарахованими процентами; 8550,00 грн. заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Отже, в судовому засіданні встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, а також знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідач не оспорює заявлені проти нього позовні вимоги і протягом дії договору не сплачує кредит вчасно та у повному обсязі. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 8550,00 грн. є безпідставними, оскільки в силу вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, з цього дня в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та на час нарахування неустойки діяв та діє на час розгляду справи згідно Указу Президента від 20.10.2025 №793/2025, затвердженого Законом України від 21.10.2025 №4643-IX. Твердження позивача про можливість нарахування сум на підставі ст. 625 ЦК України у зв`язку з внесенням відповідних змін до Закону України "Про споживче кредитування", є безпідставними, оскільки п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено заборону банкам нараховувати суми за ст. 625 ЦК України у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, у тому числі за кредитним договором. Відсутність таких застережень у спеціальному Законі, не суперечить нормам ЦК України. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13832,36 грн., заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 17649,66 грн., а всього - заборгованість в розмірі 31482,02 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої позивачем платіжної інструкції №9676 від 04.12.2025 та виписки про зарахування судового збору, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1904,98 грн. При цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №36 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial