Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник позивача, повноваження якого підтверджено довіреністю від 04.12.2024 року, через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цивільним позовом за змістом якого просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») заборгованість за кредитним договором від 19.06.2023 року № 963991495 в сумі 40 065,60 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] в електронній формі 19.06.2023 року укладено договір кредитної лінії № 963991495 (далі Договір № 963991495), який відповідачем підписано з використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в якості кредиту надано відповідачу грошові кошти в розмірі 8 000 грн. шляхом їх безготівкового перерахування на картковий рахунок [NUMBER] на умовах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язалась повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування кредитом, але свої зобов`язання за Договором № 963991495 належним чином та в повному обсязі не виконала. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року № 28/1118-01 (далі Договір № 28/1118-01), строк дії якого продовжувався додатковими угодами до нього, відступило право вимоги до [PERSON] за Договором № 963991495 товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі ТОВ «Таліон Плюс»), яке в подальшому на підставі договору факторингу від 27.05.2024 року № 27/0524-01 (далі Договір № 27/0524-01) відступило його товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»), яке в свою чергу на підставі договору факторингу від 14.03.2025 року № 140325-У (далі Договір № 140325-У) відступило таке право ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Станом на дату звернення до суду заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за Договором № 963991495 становить 40 065,60 грн., з яких: 8 000 грн. заборгованість за кредитом, 32 065,60 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, про стягнення якої й заявлено позовну вимогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, за змістом позовної заяви просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача на підставі наявних доказів та не заперечував проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в розумінні п. 4) ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про місце, дату та час розгляду справи, що узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, а також постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 року в справі № 910/16249/19, від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19, від 19.05.2021 року в справі № 910/16033/20, від 07.02.2024 року в справі № 904/853/23, відзиву на позовну заяву не надала, в судові засідання неодноразово не з`явилась, поважність причин неявки не повідомила, заяв та клопотань від її імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема в Рішенні від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків. З урахуванням вказаного та вимог ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в заочному порядку, про що 22.01.2026 року постановлено відповідну ухвалу. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19.06.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] дистанційно в електронній формі укладено Договір № 963991495, який останньою підписано з використання одноразового ідентифікатора, невід`ємними частинами якого є Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ», та Паспорт споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала безготівковий кредит у розмірі 8 000 грн. на вказану нею в заявці на отримання грошових коштів платіжну картку [NUMBER] строком на 1857 днів (дисконтний період 30 днів з можливістю продовження), зобов`язавшись повернути його та сплатити проценти, розмір яких залежить від обраної нею моделі поведінки. Відповідно до змісту п.п. 8.3, 8.4 Договору № 963991495 упродовж строку дії дисконтного періоду проценти за користування кредитом нараховуються за процентною ставкою в розмірі 1,54% в день від суми кредиту, а після його завершення 2,98% в день від залишку суми кредиту, що знаходиться в позичальника. Умовами п.п. 3.2 Договору № 963991495 передбачено, що строк дисконтного періоду може бути продовжений за умови активізації позичальником даної функції та оплати нарахованих процентів у розмірі 3 696 грн. За змістом п. 9.1.1.5 Договору № 963991495 кредитодавець, крім іншого, має право без згоди позичальника відступити право грошової вимоги за цим договором фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину. Факт виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» своїх зобов`язань за Договором № 963991495 та перерахування 19.06.2023 року [PERSON] грошових коштів в розмірі 8 000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] , підтверджується копією платіжного доручення від 19.06.2023 року № 012aaef6-91c4-45ce-99fc-a8cfc628000b, а також випискою про рух коштів по банківській карті [NUMBER] , емітованій АТ «Райффайзен Банк» на ім`я [PERSON] . Згідно довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» [PERSON] жодних дій спрямованих на продовження строку дії дисконтного періоду не вживалось, грошові кошти на виконання своїх зобов`язань за Договором № 963991495 не сплачувались. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 963991495, зробленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 22.08.2023 року, [PERSON] 19.06.2023 року видано кредит у розмірі 8 000 грн., та щоденно в період часу з 19.06.2023 року по 19.07.2023 року нараховувались проценти в розмірі 123,20 грн. (1,54% від суми кредиту), а в період часу з 20.07.2023 року по 22.08.2023 року в розмірі 238,40 (2,98% від суми залишку кредиту). Таким чином, станом на 22.08.2023 року заборгованість [PERSON] за Договором № 963991495 становила 19 801,60 грн., з яких: 8 000 грн. заборгованість по основному боргу, 11 801,60 грн. заборгованість за відсотками. Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 28.11.2018 року укладено Договір № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався додатковими угодами до нього, за умовами п. 2.1 якого останнє відступило ТОВ «Таліон Плюс» належні йому права грошової вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру. Відповідно до п. 4.1 Договору № 28/1118-01 перехід права вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відбувається в день підписання сторонами реєстру прав вимоги, що засвідчує передачу права вимоги до боржників у повному обсязі. За змістом п. 5.3.3 Договору № 28/1118-01 ТОВ «Таліон плюс», крім іншого, має право розпоряджатися правом вимоги на власний розсуд, в тому числі відступати його користь третіх осіб. Згідно витягу з реєстру прав вимоги від 22.08.2023 року № 245 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», крім іншого, передано ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до [PERSON] (№ 1087) за Договором № 963991495 на загальну суму заборгованості 19 801,60 грн., з яких: 8 000 грн. заборгованість по основному боргу, 11 801,60 грн. заборгованість за відсотками. ТОВ «Таліон Плюс» на підставі Договору № 27/0524-01 відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» належні йому права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідному реєстрі, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 4.1 Договору № 27/0524-01 перехід права вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відбувається в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги. За змістом п.п. 5.3.3 Договору № 27/0524-01 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», крім іншого, має право здійснювати наступне відступлення права вимоги на користь третіх осіб. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 963991495, зробленого ТОВ «Таліон Плюс», щоденно в період часу з 23.08.2023 року по 15.11.2023 року нараховувались проценти в розмірі 238,40 грн. (2,98% від суми залишку кредиту). Таким чином, станом на 15.11.2023 року заборгованість [PERSON] за Договором № 963991495 становила 40 065,60 грн., з яких: 8 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32 065,60 грн. заборгованість за відсотками. Згідно витягу з реєстру прав вимоги від 27.05.2024 року № 1 ТОВ «Таліон Плюс», крім іншого, відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до [PERSON] (№ [NUMBER] ) за Договором № 963991495 на загальну суму заборгованості 40 065,60 грн., з яких: 8 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32 065,60 грн. заборгованість за відсотками. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі Договору № 140325-У відступило ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» належні йому права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідному реєстрі, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до змісту п. 1.2 Договору 140325-У перехід права вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Згідно витягу з реєстру боржників від 14.03.2025 року до Договору № 140325-У ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», крім іншого, відступлено ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» право вимоги до [PERSON] (№ 308) за Договором № 963991495 на загальну суму заборгованості 40 065,60 грн., з яких: 8 000 грн. прострочене тіло кредиту, 32 065,60 грн. прострочені відсотки. З виписки з особового рахунку [PERSON] за Договором № 963991495, складеного директором ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», вбачається, що станом на 07.04.2025 року її заборгованість складає 40 065,60 грн., з яких: 8 000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 32 065,60 грн. прострочена заборгованість за відсотками. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання банківських послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України та законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис». Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронною комерцією є відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис», «Про споживче кредитування». Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Положеннями ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, крім іншого, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 515 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Положеннями ч. 1 ст. 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що 19.06.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір № 963991495, в зв`язку з чим відповідач отримала в кредит грошові кошти в розмірі 8 000 грн. строком до 19.07.2028 року (1 875 днів), зі сплатою процентів у розмірі 1,54% в день від суми кредиту упродовж дисконтного періоду (30 днів з дня видачі кредиту), строк якого міг продовжуватися, а після його завершення 2,98% в день від суми залишку кредиту. [PERSON] свої зобов`язання за Договором № 963991495 належним чином не виконала, жодних грошових коштів на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не сплатила. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за Договором № 963991495 ТОВ «Таліон Плюс», яке додатково нарахувавши проценти за користування кредитом за період часу з 23.08.2023 року по 15.11.2023 року в подальшому відступило його ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке не здійснюючи жодних додаткових нарахувань відступило таке право ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Перевіркою розрахунків заборгованості за Договором № 498387-КС-0011 встановлено відповідність розмірів застосованих процентних ставок та строків нарахування відсотків договірним умовам, які узгоджені сторонами. Відомості про те, що відповідач на час розгляду справи повністю чи частково виконала свої зобов`язання за Договором № 963991495 перед ТОВ ««Манівео швидка фінансова допомога» чи ТОВ «Таліон Плюс», чи ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», чи ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», в частині сплати заборгованості за тілом кредиту чи процентами за користування ним, в суду відсутні, як наслідок, суд вважає, що наявні достатні підстави для стягнення заявленої заборгованості з відповідача на користь позивача. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати у виді витрат на сплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., оскільки підстав для звільнення її від його сплати судом не встановлено. Відповідно до змісту ч. 1, п. 1) ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, як сплачені, так і ті, що підлягають сплаті, що підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За змістом позовної заяви та додатків до неї ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в зв`язку з необхідністю стягнення з [PERSON] у судовому порядку заборгованості за Договором № 963991495 понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в даній справі представником позивача долучено копії: договору про надання правничої допомоги від 17.03.2025 року № 17/03/25-02 (далі Договір № 17/03/25-02), укладеного між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та додаткової угоди № 4 до нього, акту прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2025 року на суму 7 000 грн. За вказаних обставин, з урахуванням відсутності клопотання [PERSON] із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved