Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 13.09.2021 б/н в загальному розмірі 51009,23 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.09.2021 відповідач звернувся до АТ «А-Банк» та з метою отримання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-заяви, приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Також відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму заборгованості та видано платіжну картку. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надало відповідачу кредит. У свою чергу відповідач обов`язку щодо повернення кредитних коштів не виконав, у зв`язку із чим, станом на 14.09.2025, виникла заборгованість у розмірі 51009,23 грн., в тому числі 34021,41 грн. заборгованості за кредитом та 16987,82 грн. заборгованості за відсотками. Звернувшись до суду банк просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість. Ухвалою від 24.09.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. 13.09.2021 [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» де підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» у якій наявні анкетні дані позивача та, серед іншого, засвідчено ним генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем (дані відкритого ключа відображено у заяві) (а.с. 8). Згідно з довідками АТ «А-Банк», [PERSON] відкрито рахунок та видано картку № [NUMBER] зі строком дії до 10/2027. Кредитний ліміт встановлено в розмірі 5000,00 грн., який у подальшому збільшено до 37000,00 грн. з 07.07.2024 (а.с. 11, 24 зворот. стор.). З виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами в межах суми кредитного ліміту з 13.09.2021 по 01.09.2025 (здійснював покупки в торгівельній мережі, поповнював рахунок мобільного телефону тощо) (а.с. 14-24). Згідно з наданим розрахунком, станом на 14.09.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 13.09.2021 становить 51009,23 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 34021,41 грн. та загального залишку заборгованості за процентами 16987,82 грн. (а.с. 25-27). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом, між сторонами було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви від 13.09.2021. Враховуючи те, що відповідач фактично отримав та використовував кошти надані банком, які у добровільному порядку повернуті не були, такі підлягають стягненню з відповідача. При цьому суд не погоджується із визначеною позивачем сумою заборгованості за кредитним договором від 13.09.2021 в частині стягнення відсотків. В обґрунтування вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом АТ «А-Банк» посилається на положення Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», надавши відповідний витяг. При цьому доказів того, що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву, суду не надано. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Жодних інших доказів узгодження сторонами розміру відсотків за користування кредитом, порядку та періодичності їх сплати, позивачем не надано. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, тобто дійшли згоди з усіх істотних умов договору. Суд також зазначає, що доданий до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту, підписаний [PERSON] , не є свідченням укладення договору зокрема в частині встановлення розміру відсотків за користування кредитом. Так, у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 Верховний Суд вказав, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. За таких обставин, позовні вимоги АТ «А-Банк» підлягають частковому задоволенню, у зв`язку із чим із [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 13.09.2021 в сумі 34021,41 грн. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 1615,66 грн.

Outcome: partial