Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В жовтні 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 13 вересня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» уклав з відповідачем договір про надання споживчого кредиту № 7063761. За яким ТОВ «Авентус Україна» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,99% в день (стандартна процентна ставка). ТОВ «Авентус Україна» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг по поверненню кредиту у розмірі 24402 гривні 50 копійок. 27 травня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу №27.05/24-Ф. За умовами якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 7063761 від 13 вересня 2023 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 24402 гривні 50 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 5000 гривень, заборгованості за відсотками 9154 гривні, нараховані позивачем проценти за 103 календарних дні 10248 гривень 00 копійок. Також позивач просить суд, у порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, визначити в рішенні обов`язок щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат до моменту виконання рішення. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. В поданому позові просив справу розглянути без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач не визнає позовні вимоги, обґрунтовуючи це тим, що згідно із Законом України «Про споживче кредитування» встановлено обмеження щодо розміру процентів за користування кредитом, зокрема заборонено нарахування процентів у розмірі, що перевищує 1% на день. Водночас із умов кредитного договору, укладеного між ним та первинним кредитором, вбачається встановлення процентної ставки, яка не відповідає вимогам чинного законодавства. Також, відповідно до положень Цивільного кодексу України нарахування штрафних санкцій та пені за прострочення виконання грошових зобов`язань у період дії воєнного стану забороняється. Незважаючи на зазначене, позивач продовжив нарахування штрафів та пені, що свідчить про порушення норм закону. Відповідач визнає факт отримання кредитних коштів та не заперечує свій обов`язок повернути суму фактично отриманого кредиту. Разом з тим, відповідач заперечує проти стягнення нарахованих процентів, які є незаконними та необґрунтованими. Представник позивача [PERSON] направив до суду відповідь на відзив, яким наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що укладаючи кредитний договір, сторони передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Позивачем нараховано проценти за 103 календарних днів (28.05.2024 - 07.09.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 5000 грн * 1,99 % = 99,5 грн*103 календарних днів = 10 248,50 грн. Згідно із п. 1.1. Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання кредиту плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк Договору № 7063761 про надання споживчого кредиту від 13.09.2023 року не сплив, Позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 103 календарних днів з 28.05.2024 року по 07.09.2024 року. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.147-148). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2026 до участі в розгляді справи було залучено замість ТОВ «Фінтраст Україна» - ТОВ «Фінтраст Капітал». 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 13 вересня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з відповідачем електронний договір про надання споживчого кредиту № 7063761. За яким ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,99% в день (а.с.34-43). ТОВ «Авентус Україна» виконало своє грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Вказана обставина підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» №20240612-26а від 12.06.2024 року (а.с.86-90). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За правилами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір про надання споживчого кредиту № 7063761 від 13 вересня 2023 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора «С9967». У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. 27 травня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу №27.05/24-Ф. За умовами якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 7063761 від 13 вересня 2023 року. Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 27 травня 2024 року до Договору факторингу № 27.05/24-Ф укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7063761 від 13 вересня 2023 року (а.с.23-25). Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не надав жодного доказу на спростування того, що він не укладав кредитний договір, не отримував та не вводив одноразовий ідентифікатор, не надавав ТОВ «Авентус Україна» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів. [PERSON] належним чином не виконував грошове зобов`язання за кредитним договором, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 24402 гривні 50 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 5000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом 9154 гривні 00 копійок, нараховані позивачем відсотки за 103 календарні дні 10248 гривень 50 копійок (а.с.50-52,144-154) В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Відповідно до п.1.3,1.4,1.5.1. договору про споживчий кредит № 7063761 від 13 вересня 2023 року укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем сума кредиту складає 5000 гривень строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту. Згідно з п.1.8.1 договору про споживчий кредит № 7063761 від 13 вересня 2023 року укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 40820 гривень 00 копійок та за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 37864 гривні 85 копійок. Як вбачається з матеріалів справи, при укладені кредитного договору № 7063761 від 13 вересня 2023 року, відповідач під час укладення договору був обізнаний з усіма його умовами, у тому числі щодо розміру процентної ставки, та добровільно погодився з ними. Доказів того, що позивач був змушений прийняти умови договору на невигідних для себе умовах, матеріали справи не містять. Суд відхиляє доводи відповідача про незаконність нарахування заборгованості у період дії воєнного стану з огляду на таке. Відповідно до вимог законодавства, у період дії воєнного стану забороняється нарахування та стягнення штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами. Водночас зазначена заборона не поширюється на нарахування процентів за користування кредитом та повернення основної суми боргу. Як вбачається з матеріалів справи та наданого розрахунку заборгованості, позивачем нараховано виключно суму основного боргу (тіло кредиту) та проценти за користування кредитом відповідно до умов договору, без нарахування штрафу чи пені. Таким чином, нарахування позивачем заборгованості у вигляді тіла кредиту та процентів є правомірним та таким, що не суперечить вимогам законодавства, а доводи відповідача з цього приводу є безпідставними. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 24402 гривні 50 копійок. Щодо вимоги позивача про нарахування стягнень з відповідача в порядку ч.ч.10,11, ст. 265 ЦПК України, суд зазначає про таке: Такі дії є правом, а не обов`язком суду і залежать від обставин конкретної справи, принципів розумності, справедливості та пропорційності. На це звернула увагу й Велика Палата Верховного Суду у пп. 129130 постанови від 05.06.2025 у справі № 910/14524/22. ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у позовній заяві не заявило вимоги про стягнення 3% річних чи інших сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а просило лише про їх нарахування виконавцем у процесі примусового виконання рішення. При цьому стягнення процентів за кредитним договором у межах строку кредитування не є тотожним стягненню 3% річних у значенні ст. 625 ЦК України. Таким чином, заявлене позивачем клопотання в порядку ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України про зобов`язання органу примусового виконання нараховувати на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України є необґрунтованим і не підлягає задоволенню. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 6162 від 16 жовтня 2025 року (а.с.28) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Столітній М.М. на підставі ордеру від 20 жовтня 2025 року (а.с.155). Даний ордер про надання правничої допомоги складений на підставі договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с.95-97). Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 11642 від 20 жовтня 2025 року згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (95-97), вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» становить 10000 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ Фінтраст Капітал» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved