Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник Херсонського міського центру зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів матеріального забезпечення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.03.2020 року до Херсонського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернувся [PERSON] . Згідно пред`явлених [PERSON] при зверненні до центру зайнятості документів та заяв були прийняті рішення надати [PERSON] статус безробітного з 26.03.2020 року, призначити допомогу по безробіттю з 26.03.2020 року, виплату якої розпочати з 24.06.2020 року. З правами та обов`язками зареєстрованого безробітного [PERSON] ознайомлений 26.03.2020 року під підпис. Також, в заяві про надання статусу безробітного [PERSON] крім іншого, проінформував, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. 30.11.2020 року [PERSON] на прийомі у спеціаліста центру зайнятості при здійсненні підбору роботи повідомив, що може працювати і на керівних посадах, оскільки був керівником приватних фірм «Луч» та «Спектр», що засновані, хоча тривалий час там вже не працює, надати підтверджуючі документи відмовився. За результатами перевірки складено акт розслідування страхових виплат та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 14.01.2021 року №4/р-3. Згідно інформації наданої виконавчим комітетом Херсонської міської ради та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] значиться засновником та керівником: приватної фірми «Спектр» з 22.01.1999 року по дату подачі позову; приватної виробничо-торгівельної фірми «Луч» з 12.06.1998 року по дату подачі позову. 16.03.2021 року складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №38/р-3. У зв`язку з неповідомленням про зазначені обставини при зверненні до центру зайнятості [PERSON] неправомірно отримав статус безробітного та допомогу по безробіттю. 16.03.2021 припинено реєстрацію [PERSON] як безробітного. Наказом центру зайнятості від 19.03.2021 року №НТ210319 прийнято рішення повернути [PERSON] кошти у розмірі 3706,44 грн. за період з 24.06.2021 року по 29.11.2020 року. У зв`язку з виявленою помилкою у періоді повернення коштів, 16.04.2021 року центром зайнятості було прийнято рішення про повернення коштів за період з 24.06.2020 року по 06.12.2021 року, розмір заборгованості залишився незмінним та становить 3706,44 грн., борг [PERSON] у добровільному порядку не сплачено. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь кошти матеріального забезпечення у розмірі 3706,44 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 19.01.2022 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 08.09.2025 року залучено Херсонський обласний центр зайнятості до участі у справі у якості правонаступника позивача. В судове засідання представник позивача не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, а також шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань, про розгляд справи у його відсутність не надав. Відзив на позовну заяву до суду також не надав. Зважаючи на те, що сторони за справою в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначено Законом України «Про зайнятість населення». Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Судом встановлено, що 26.03.2020 року [PERSON] звернувся до Херсонського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного. В заяві про надання статусу безробітного [PERSON] крім іншого, проінформував, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Херсонським міським центром зайнятості 26.03.2020 року сформована персональна картка №212020032600059, згідно якої останнім місцем роботи [PERSON] є Дніпропетровська обласна державна адміністрація, дата звільнення 01.10.1993 року, причини звільнення ст. 38 КЗпП. З витягу з наказу №НТ200408 від 08.04.2020 року вбачається, що [PERSON] надано статус безробітного з 26.03.2020 року, призначено допомогу по безробіттю з 26.03.2020 року. Відповідно до витягу з наказу №НТ200624 від 24.06.2020 року виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст. 22 Закону України про «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» [PERSON] розпочати з 24.06.2020 року. 30.11.2020 року провідним фахівцем з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення було складено акт про те, що 30.11.2020 року [PERSON] на прийомі у спеціаліста центру зайнятості при здійсненні підбору роботи повідомив, що може працювати і на керівних посадах, оскільки був керівником приватних фірм «Луч» та «Спектр», що засновані, хоча тривалий час там вже не працює, надати підтверджуючі документи відмовився. Згідно витягу з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] є засновником та керівником: приватної фірми «Спектр» з 22.01.1999 року та приватної виробничо-торгівельної фірми «Луч» з 12.06.1998 року. З акту №4/р-з від 14.01.2021 року вбачається, що [PERSON] на момент реєстрації в центрі зайнятості є засновником та керівником двох юридичних фірм. Виконавчим комітетом Херсонської міської ради, за результатами розгляду листа №2120/08/231/21 від 18.01.2021 року повідомлено, що [PERSON] значиться засновником та керівником приватної фірми «Спектр» з 22.01.1999 року по теперішній час та приватної виробничо-торгівельної фірми «Луч» з 12.06.1998 року по теперішній час. З акту №38/р-з від 16.03.2021 року вбачається, що [PERSON] на момент реєстрації в центрі зайнятості є засновником та керівником двох юридичних фірм. Відповідно до витягу з наказу №НТ210319 від 19.03.2021 року прийнято рішення повернути з [PERSON] кошти у встановленому відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України про «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за період з 24.06.2020 року по 29.11.2020 року. 19.03.2021 року Херсонський міський центр зайнятості направив лист на адресу [PERSON] про необхідність повернення коштів в сумі 3706,44 грн. 28.03.2021 року згідно поштового повідомлення [PERSON] вказаний лист отримав. Проте, не відреагував на повідомлення про необхідність повернення коштів та добровільно не повернув суму заборгованості виплаченої як допомога по безробіттю. Згідно витягу з наказу №НТ210416 від 16.04.2021 року прийнято рішення повернути з [PERSON] кошти у встановленому відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України про «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за період з 24.06.2020 року по 06.12.2020 року. Відповідно до відомості виплат матеріального забезпечення Херсонським міським центром зайнятості на рахунок [PERSON] перераховано допомогу по безробіттю за період з 24.06.2020 по 06.12.2020 у сумі 3706,44 гривень. Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума забезпечення та вартості наданих послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з неї з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону. Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Всупереч нормам чинного законодавства, відповідач не повідомив центр зайнятості про наявність оплачуваної роботи. Отже, наявність у застрахованої особи, яка має статус безробітної, оплачуваної роботи є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення на випадок безробіття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Херсонського обласного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів матеріального забезпечення підлягають задоволенню. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2270,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved