Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 04 серпня 2021 року відповідач ознайомившись з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТзОВ "Мілоан", підписанням Договору №101911620 про надання споживчого кредиту акцептує Публічну пропозицію ТОВ "Мілоан", з урахуванням паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач зобов`язався виконувати його умови. Відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що перед укладення цього кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; вказана в ч.1-2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті. Таким чином, відповідач уклав договір та на підставі платіжного документувідповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. Згідно умов Договору відступлення прав вимоги №11Т від 29.10.2021 ТзОВ "Мілоан" відступлено право вимоги за кредитним договором № 101911620 від 04.08.2021 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 15125,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 9125,00 грн, заборгованість за комісійними винагородами 1000,00 гривень. В зв"язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15125,00 гривень, судового збору та 5000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві також просив суд провести розгляд справи без участі їхнього представника (а.с.12). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Жодних заяв чи відзиву на позов від неї не надходило. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України- письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності з ст.610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 04 серпня 2021 року між ТзОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 101911620 про надання споживчого кредиту з строком 15 днів та кінцевим терміном повернення 19 серпня 2021 року (а.с. 17-18). Згідно умов Договору факторингу № 11Т від 29 жовтня 2021 року ТзОВ "Мілоан" відступлено право вимоги за кредитним договором № 101911620 від 04.08.2021 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача. Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 15125,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 9125,00 грн, заборгованість за комісійними винагородами 1000,00 гривень. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Так, до матеріалів справи представником позивача долучено договір про надання правової допомоги від 05 травня 2025 року; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» на загальну суму 5000,00 гривень; копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 29.07.2025 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення стягнення витрат із відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із отриманням правової допомоги в розмірі 5000,00 гривень. П.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. А тому з відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved