Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

ТОВ «ДіджиФінанс» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7801934 від 18.04.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем, в розмірі 17848 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 4000 гривень;- заборгованості за відсотками в розмірі 10208 гривень. В позовній заяві позивач просить розглядати справу за відсутності свого представника. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та відзив на позов не подав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки за місцем реєстрації. У зв`язку з цим справа розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2024року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 7801934. Відповідно умов договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язувалось надати відповідачу кредит в розмірі 7000 гривень строком на 360 днів, а відповідач зобов`язувався платити кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 1, 5% за день. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Доказів сплати кредиту та відсотків в повному обсязі відповідач не надав. Згідно розрахунку відповідач допустив заборгованість в розмірі 17848 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 4000 гривень;- заборгованості за відсотками в розмірі 10208 гривень. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (стаття 514 ЦК України). Відповідно до вказаних положень 27.11.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Діджифінанс» був укладений договір факторингу № 27.11/24-ФТ за яким ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «Діджифінанс» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №7801934 від 18.04.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Як свідчать подані по справі докази, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором, відповідачем не виконані. Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за основним боргом та за по сплаті процентів. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені, суд зазначає наступне. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі № 910/10901/23 виснував, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23. Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати пені. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачці було неправомірно нараховано пеню у розмірі 3640 грн. за кредитним договором від 18.04.2024 року, а тому слід відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт не виконання відповідачем умов кредитного зобов`язання, а також те, що він не подав до суду відзив на позовну заяву, чим не спростував доводи представника позивача щодо заявлених позовних вимог, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1928, 36 гривень, виходячи з розрахунку: 14208 грн (розмір задоволених позовних вимог)*2422, 40 грн (сума сплаченого судового збору) / 17848 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial