Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», інтереси якого представляє Андрущенко М.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №7784670425 від 11 квітня 2025 року. В обгрунтування позову зазначено, що 11 квітня 2025 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] був укладений в електронній формі шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором договір про надання грошових коштів у позику №7784670425, згідно якого [PERSON] отримала позику у розмірі 5 000,00 грн, строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування коштами. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» умови договору виконало повністю, надавши [PERSON] позику в розмірі 5 000,00 грн, шляхом зарахування цих коштів на рахунок відповідачки. Взяті на себе зобов`язання позичальник [PERSON] не виконала, суму позики не повернула, відсотки повернула частково. Станом на 12 вересня 2025 року [PERSON] має непогашену заборгованість в розмірі 21 200, 00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 6 200,00 грн., 10 000,00 грн. пені, яка нарахована за порушення зобов`язання. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вище зазначену заборгованість за договором позики та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн., Відповідачка відзиву на позов не надала. Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2025 року справу передано за підсудністю на розгляд Рогатинського районного суду Івано-Франківської області. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів. У судове засідання представник позивача адвокат Андрущенко М.В. не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, про що зазначив у позовній заяві. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не прибула повторно, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася повторно, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. За ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши і перевіривши письмов докази, які надані лише позивачем по справі, встановив наступні обставини справі і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11 квітня 2025 року між ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" і [PERSON] в електронній формі укладено договір надання грошових коштів у кредит №7784670425. [PERSON] підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 2863. Сума кредиту становить 5 000,00 грн. (п.2.3 Договору). Строк кредиту (строк дії Договору) становить 360 днів (п.2.5 Договору). Стандартна процентна ставка - 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,87% - за кожен день користування кредитом, яка застосовується з 181 дня з дати укладення договору і діє до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (п.2.6.1 договору). Комісія - 15% від суми наданого кредиту (п.2.7 Договору). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за цим договоромна 12 вересня 2025 року становить 21 200,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5 000,00 грн., заборгованість за відсотками - 6 200,00 грн., нарахована пеня 10 000,00 грн. Довідкою, виданою ТОВ "ФК "Контрактовий дім" 18 вересня 2025 року вих.№7/15 681, повідомлено про успішність операції згідно договору з ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" №160523/1 від 16 травня 2023 року: номер транзакції 1588962947, сума - 5 000,00 грн., валюта - UAH, дата прийняття 11 квітня 2025 року, номер картки [NUMBER] , прізвище, ім`я, по-батькові - [PERSON] . Статус - успіх. Відповідно до інформації, наданої АТ "Універсал Банк", на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . 11 квітня 2025 року на цю платіжну картку було зараховано кошти в сумі 5 000,00 грн. за уточненою інформацією від партнерів платіж надходив через систему інтернет-еквайрингу EasyPay з призначенням платежу: кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс". Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст.1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладенням в електронній формі договору надання грошових коштів у кредит №7784670425 від 11 квітня 2025 року та отримання відповідачем позики в сумі 5 000,00 грн. Щодо нарахованих відсотків за користування позикою. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 10561 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка згідно частини 4 статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Отже, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за цим договором відсотки нараховані до пред`явлення позову та підлягають стягненню з відповідачки у заявленій сумі 6 200,00 грн. (5000,00Х1%Х154= 7700 - 1500 (коши сплачені відповідачкою). Щодо стягнення пені. За п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином у суду відсутні підстави для стягнення з відповідачки [PERSON] 10 000,00 грн. пені, нарахованої позивачем у період дії в Україні воєнного стану. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягнення з [PERSON] на користь позивача 5 000,00 грн. тіла кредиту, 6 200,00 грн. заборгованості за процентами. Всього на загальну суму 11 200,00 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплечено судовий збір на суму 2 422,40 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції №46 від 23 вересня 2025 року АТ "Перший український міжнародний банк", який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній сумі позовних вимог на суму 1279,75 грн. (11 200,00Х100:21200,00=52,83%; 2422,40Х52,83:100=1279,75).

Outcome: partial