Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулося Комунальне некомерційне підприємство Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» із заявою про госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , до психіатричного закладу в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що до КНП «Психіатрія» у місті Києві 15.01.2026 року о 23:19 спеціалізованою психіатричною бригадою, відділенням Е(ш)МД №14, виклик N? 3944, у зв`язку з наявністю галюцинаторно-параноїдної симптоматики та кататонічними явищами була доставлена [PERSON] , [INFO] .. В заяві йдеться про те, що зі слів матері пацієнтка протягом 2025 року захопилась езотерикою, писала щоденник. Перебуваючи за кордоном в телефонній розмові з матір`ю повідомляла, що зустрічається з хлопцем, але у неї таке відчуття, що він вкладає думки в її голову, щоб контролювати її. Але вона вважає, що сильніша ніж він, і для того щоб не чути цих думок запалює свічки і малює руни. Повернувшись в Київ, намагалась працевлаштуватись, але марно. В лютому 2025 року на фоні простуди психотична симптоматика загострилась. Вигукувала окремі беззмістовні речення і слова («я блогер», «хочу подивитись на пару, вогонь», я маг). Застигала в одноманітних позах, не реагувала на звернення батьків. З ініціативи батьків з 07.02.25р. по 12.02.25р. знаходилась на лікуванні в реанімаційному відділенні клініки «Мануфактура». Там поводилась неадекватно: висмикувала крапельниці, ходила напівоголена, спілкувалась тільки з чоловіками. Встановлено діагноз F 23.0 Після виписки вдома лікування не приймала, замкнулась в кімнаті, уникала спілкування з батьками, була негативістичною і напруженою. 13.02.2025 року ЕШМД з ініціативи батьків була госпіталізована до КНП «ПСИХІАТРІЯ» у зв?язку з відмовою пацієнтки від лікування, враховуючи неспроможність самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечив би її життєдіяльність, були оформлені та спрямовані до Подільського райсуду документи про призначення примусової госпіталізації. Але Подільський райсуд заяву не задовольнив. Після виписки лікування не приймала, зберігалась галюцінаторно-параноїдна симптоматика з кататонічними проявами. За цей час перенесла ТЕЛА (див, вище), під час лікування в кардіології поводилась неадекватно. З 07.06.25р. по 22.08.25р. проходила стаціонарне лікування в КНП «ПСИХІАТРІЯ» примусово за рішенням Подільського районного суду з діагнозом «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Параноїдний синдром з явищами кататонії» Після виписки в стані покращення вдома приймала підтримуюче лікування: рисперидон 6 мг/доб, оланзепін 10 мг/доб, акінетон. 3 01.11.25 р. категорично відмовилась від лікування. Стан деякий час залишався задовільним. Проте з кінця грудня 2025 року стала більш дратівливою, порушився сон, стала застигати на короткий час в одноманітних позах. Останні 3 доби відмовляється від їжі, застигає в одноманітних позах, знімає щось на телефон, вкрай негативістична, напружена, тонус м?язів підвищений. Намагалася душити кота, піти з дому в невідомому напрямку в мороз. Госпіталізована ЕШМД з ініціативи батьків примусово. Під час огляду у приймальному відділенні: на питання не відповідає, сидить, щільно заплющивши очі, на звернену мову не реагує, інструкції не виконує. Добровільну згоду на огляд, госпіталізацію та лікування підписати відмовилася. Психічний стан на момент поступлення. Продуктивному контакту недоступна. Лежить ліжку, дивиться перед собою в одну точку. Уникає зорового контакту з лікарем. запитання не відповідає, мутична. При наполегливому розпитуванні епізодично фокусує погляд на співрозмовнику, дає односкладні відповіді на запитання. Так, говорить; виснажена, але з головою в мене все в порядку. На запитання про причини госпіталізацію раптом починає називати свою домашню адресу. Вкрай негативістична, часом при звернені примружує очі, щільніше закриває рота. Судячи з описаної поведінки, галюцінує, приховує, дисимулює хворобливі переживання. Застигає в наруженій позі, при цьому тон м`язів підвищений. Мислення паралогічне, по суті розірване. Емоційно парадоксальна. Критика до стану відсутня. Категорично відмовляється від їжі та питва. Неспроможня задовольнити своїх основні життєві потреби на достатньому рівні, відмова від їжі та питва представляє небезпеку для життя пацієнтки. Повністю свій стан не усвідомлює, не погоджується на обстеження та лікування у психіатричному відділенні. Пацієнт неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, як забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до заключення комісії у зв?язку з категоричною відмовою пацієнтки від стаціонарного лікування, враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, потребує госпіталізації до КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві в примусовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2026 року, головуючим суддею у справі визначено Войтенко Т.В. Ухвалою суду від 21.01.2026 провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду у порядку окремого провадження у складі судді та двох присяжних у закритому судовому засіданні. В судовому засіданні, лікар-психіатр [PERSON] підтримала у повному обсязі викладені в заяві вимоги, в обґрунтування яких зазначила, що це вже четверта госпіталізація Дарії. До останнього випадку [PERSON] через діагноз кататонії (застигання) опинилася на вокзалі, звідки була доставлена поліцією майже без пульсу, зі сповільненою циркуляцією крові та тромбами. [PERSON] знову має погіршення психічного стану: на розмову не іде, на запитання не відповідає, відмовлялася від харчування. Станом на день розгляду клопотання про госпіталізацію її стан покращився після 4 днів лікування, однак, продовжує впадати в ступороподібний стан з явищами кататонії, у зв`язку з чим, потребує нагляду лікарів. З лютого 2025 року стан особи значно погіршився, вже мав випадок зупинки кровообігу, Дарію ледь врятували лікарі. Невжиття примусового лікування може призвести до смерті пацієнтки, яка в стані кататонії (завмирання) не вживає їжу, воду. Прокурор вважає, що за наявними матеріалами, долученими до заяви, підтверджується необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, що відповідає вимогам Закону України «Про психіатричну допомогу». Особа, щодо якої розглядається питання про примусову госпіталізацію, [PERSON] на запитання суду не реагувала, лише зазначила, що відмовляється від примусової госпіталізації. В той день, коли її батьки викликали швидку допомогу, вона збиралася з речами до свого хлопця. На уточнюючі питання суду не відповідала, застигала в погляді. Через деякий час повідомила, що її хлопець відвідував її в лікарні. Адвокат особи, відносно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію [PERSON] - [PERSON] щодо примусової госпіталізації заперечував та просив врахувати позицію Дарії. Заінтересована особа [PERSON] , батько [PERSON] , заяву підтримав. Пояснив суду, що психічний стан доньки погіршився, поведінка [PERSON] почала загрожувати її життю та здоров`ю. Так, 05.06.2025 [PERSON] пішла гуляти та не повернулась, на дзвінки не відповідала. Через два дні її знайшла поліція на вокзалі, вона впала в ступор, що могло мати жахливі наслідки, якби її вчасно не знайшли. 16.01.2026 вона з речами зібралася в невідомому напрямку, називаючи свої наміри тим, що батьки божевільні, а вона збирається до свого хлопця. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 6 ст. 284 Цивільного кодексу України, надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: -вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або -неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Отже, для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу необхідна наявність одночасно таких умов: -тяжкий психічний розлад; -небезпека для самої особи чи оточуючих. Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно з ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Судом встановлено, що 16 січня 2026 року об 11 годині 00 хвилин [PERSON] оглянута комісією лікарів - психіатрів у складі заступника директора з стаціонарної допомоги [PERSON], завідувача відділення №4 [PERSON], лікаря-психіатра [PERSON] , у зв`язку з відмовою від стаціонарного лікування. Згідно заключення консиліуму комісія встановила, що пацієнт [PERSON] , [INFO] , страждає на психічний розлад у виді: «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Параноїдний синдром з явищами кататонії». Висновком консиліуму лікарів-психіатрів від 16.01.2026 року встановлено, що у зв`язку з категоричною відмовою пацієнта від стаціонарного лікування, враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для її життя та здоров`я, остання потребує госпіталізації до КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» в примусовому порядку. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 № 2-рп/2016, судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи, що у [PERSON] виявлений тяжкий психічний розлад та вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для її життя та здоров`я, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки вбачаються підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди.

Outcome: approved