Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 08.01.2026 у позові [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа на стороні позивачки, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, - Виконавчий комітет Новодністровської міської ради, було відмовлено. 15.01.2026 представник відповідача [PERSON] , адвокат Радамовський М. М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яким просив стягнути з [PERSON] витрати на професійну правову (правничу) допомогу адвоката у розмірі 15 000,00 грн. Суд призначив судове засідання у справі о 15.30 21.01.2026. Представник відповідача адвокат Радамовський М. М. у судове засідання не з`явився, однак 21.01.2026 подав заяву, у якій просив судове засідання проводити без його участі. Позивачка [PERSON] та його представниця адвокатка Марчук Д. П. у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши зміст поданої представником відповідача заяви та матеріали цивільної справи суд доходить такого висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Положеннями ч. 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У судовому засіданні 10.12.2025 та у судовому засіданні 08.01.2026 до закінчення судових дебатів у справі представник відповідача адвокат Радамовський М. М. заявив, що докази понесених витрат на правову допомогу буде подано суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі. Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 08.01.2026 У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] було відмовлено. Усі судові витрати, понесені позивачкою, зокрема, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, покладено на неї. Однак рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем [PERSON] 15.01.2026 (заява надійшла до суду поштою, дата відправлення 12.01.2026, отже, у межах 5-денного строку з дня ухвалення рішення) представник відповідача [PERSON] , адвокат Радамовський М. М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яким просив стягнути з [PERSON] витрати на професійну правову (правничу) допомогу адвоката у розмірі 15 000,00 грн. До заяви долучив: розрахунок розміру компенсаційних витрат на правову допомогу [PERSON] , відповідно до договору про надання правової допомоги, акт виконаних робіт щодо надання юридичних послуг від 08.01.2026 та квитанцію до прибуткового ордера від 08.01.2026. Крім того, до заяви про ознайомлення з матеріалами справи від 25.09.2025 адвокат Радамовський М. М. на підтвердження своїх повноважень долучив ордер про надання правничої допомоги б/н від 25.09.2025 серії СЕ № 1122106 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , в тому числі, на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Положеннями статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16). У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 № 757/29103/20-ц виснувано, що витрати за адвокатські послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи. Повноваження адвоката Радамовського М. М. підтверджуються ордером про надання правничої допомоги б/н від 25.09.2025 серії СЕ № 1122106. Відповідно до акту виконаних робіт від 08.01.2026 адвокат Радамовський М. М. надав, а замовник [PERSON] прийняв такі виконані роботи: юридична консультація, укладання та підписання сторонами договору 1,5 год. 3000 грн, вивчення наданих клієнтом документів, підготовка та подання відзиву на позов, підготовка та подання запитів, інших процесуальних документів 4 год., - 6000 грн, представництво та участь у судових засіданнях 4 год. 6 000 грн. В акті зазначено, що такі послуги надані на підставі договору про надання правової допомоги від 25.09.2025. Розрахунок розміру компенсаційних витрат на правову допомогу [PERSON] , відповідно до договору про надання правової допомоги повністю відповідає описаному акту та визначає, що узгоджена сторонами сума (15 000 грн) відповідно до п. 5 договору фактично сплачена клієнтом замовником та не перевищує вартість роботи, зазначену у цьому розрахунку. Адвокат Радамовський М. М. на підтвердження понесення відповідачем витрат надав також суду квитанцію до прибуткового ордера від 08.01.2026 на суму 15 000 грн. Суд звертає увагу, що сам договір про надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Радамовським М. М. від 25.09.2025 стороною не наданий, хоча про нього йдеться і в ордері, і в акті виконаних робіт, і в розрахунку. Попри це суд доходить переконання, що інші докази, надані стороною, у своїй сукупності є достатніми для встановлення наявності договірних відносин між відповідачем та його адвокатом Радамовським М. М. та понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн. Суд наголошує, що позивачка та її адвокатка заперечень щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача чи їх розміру не подавали. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Отже, заява представника відповідача [PERSON] адвоката Радамовського М. М. про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення шляхом стягнення з позивачки [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved