Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Немишлянського районного суду міста Харкова із позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 6Г" (далі ОСББ), в якій просила суд: - визнати факт створення відповідачем у справі ОСББ «Драгоманова 6Г» позивачці [PERSON] перешкод обставинами викладеними у заяві користування майном, що належить на праві власності позивачці; - зобов`язати відповідача у справі усунуту перешкоди користування майном позивачки у будинку [ADDRESS] шляхом усунення протікання води у будинку [ADDRESS] , наслідком протікання води по стелі і стінах у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку, зафіксованих заявою службових осіб органів НПУ від 05.11.2023 року; - стягнути на користь [PERSON] із відповідача заподіяної моральної шкоди у сумі 192000 грн. 00 коп.; - стягнути на користь [PERSON] із відповідача завданої упущеної вигоди у сумі 385616 грн. 00 коп.. В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . Позивачка наголосила, що питання пошкодження та відновлення нерухомого майна, що належить їй на праві приватної власності, а саме вказаної вище квартири, вже вирішено Харківським окружним адміністративним судом у порядку адміністративного судочинства за її позовом до Харківської міської ради і судове рішення виконано відповідачем у справі Харківською міською радою (далі ХМР) та отримано грошові кошти у вигляді компенсації за пошкодження майна внаслідок військової агресії російської федерації та проведенні відновлювальні роботи (справа № 520/33823/23), які жодним чином не стосувалися предмету спору у справі № 922/5377/23 і ніякого відношення до спірних правовідносин у даній позовній заяві теж не мають. Зі змісту позовної заяви випливає, що після влучення снаряду у будинок [ADDRESS] , надалі проводились будівельні роботи із відновлення будинку за тристороннім договором між ХМР, ПАТ Трест Житлобуд-1 та ОСББ Драгоманова 6Г від 30.05.2023 року та при цьому жодних будівельних відновлювальних робіт у приміщенні, що належить на праві приватної власності позивачці не здійснювалось і не підлягали здійсненню бо пошкодження зафіксовані актом відповідної форми, а пошкодження у квартирі [ADDRESS] були зафіксовані за наслідками складення протоколу службовими особами органів Національної поліції України (далі НПУ) шляхом складення протоколу за наслідками її звернення за телефоном щодо вказаного питання 26.06.2022 року, що стало причиною для звернення до суду до Харківської міської ради, та відновлювальні роботи у квартирі [PERSON] жодного відношення до вказаного вище тристороннього договору про проведення ремонтних робіт у цьому будинку взагалі не мають. Позивачка зазначила, що саме внаслідок не якісно виконаних ремонтних робіт у будинку за вказаним вище тристороннім договором нею так само здійснено виклик за допомогою лінії «102» службових осіб органів НПУ від 05.11.2023 року, якими складено за номером ЖЄО 13774 з фіксацією пошкоджень у квартирі [ADDRESS] - протікання на стінах та стелі і підлозі та наголосила, що вказані у заяві від 05.11.2023 року пошкодження не стосуються пошкоджень, зафіксованих протоколом від 26.06.2022 року і не є наслідком робіт аварійних служб - гасіння пожежі з використанням води, яке здійснювалось у день влучання снаряду у будинок 26.06.2022 року. Також вказала, що ХМР у жовтні 2023 року їй було повідомлено, що відновлювальні роботи у вказаному будинку ще не завершено. Відповідач у справі відмовився від досудового врегулювання спору, відновлення порушеного права позивачки не відбулося, перешкоди у користуванні нерухомим майном, що належить на праві власності позивачці, не усунені відповідачем у справі, безпосереднім обов`язком якого є утримання будинку в належному для користування стані і не виконання відповідачем свого обов`язку перешкоджає користуванню позивачкою своїм майном, а саме квартирою [ADDRESS] , яка є співвласником вказаного вище ОСББ Драгоманова 6Г та має право користування такими самими правами, що й інші співвласники ОСББ. За твердження позивачки, предмет спору полягає у тому, що перешкодою користування майном, належним на праві приватної власності позивачці, є факт неможливості використання нею квартири [ADDRESS] за призначенням через стікання води по стелі та стінах, що унеможливлює користування електричною енергією у вказаному приміщенні в повному обсязі, оскільки потрапляння води у електричну проводку сприяє пошкодженню електричної мережі - знеструмлення під час користування освітленням квартири і користування електричною енергією у квартирі [ADDRESS] . Вказала, що розподільчі коробки для користування освітленням розміщенні на стелі, на якій і наявне протікання води за наслідками не виконаних ремонтних робіт у будинку після влучення снаряду за вищевказаним тристороннім договором. Також стікання води по стелі і стінам унеможливлює здійснення кінцевих робіт покриття стелі та стін шпалерами або фарбування стін та стелі, тому що накопичення води постійне на стелі і унеможливлює саме можливість проведення вказаних вище робіт на стелі з вини ОСББ, в обов`язки якого і входить утримання будинку у стані належному для користування усіма співвласниками будинку та саме ОСББ відповідає за стан якості виконаних ремонтних робіт у будинку за вказаним тристороннім договором. Позивачка наголосила, що її претензії до ОСББ полягають саме у тому, що ремонтні роботи за тристороннім договором у будинку проведені неякісно, накопичення води на стелі і стінах порушує температурний режим у приміщенні квартири та спричиняє створенню зайвої вологи у приміщенні, унеможливлює повноцінне користування даним майном вільно у повному обсязі за цільовим призначенням користуванням освітлення, проведення ремонтних робіт стелі і стін, спричиняє утворенню плісняви у місцях накопичення зайвої вологи за наслідками постійного проникнення води на стелі та стіни приміщення квартири позивачки. Предметом спірних правовідносин позивачка зазначає неналежне виконання відповідачем у справі своїх прямих та безпосередніх обов`язків з утримання будинку в належному для користування стані, що не виконано відповідачем і призвело до неможливості користування майном за призначенням, яке належить на праві власності позивачці, а саме квартирою [ADDRESS] у вказаному будинку, та, відповідно, зобов`язання відповідача у справі усунути перешкоди користування позивачкою вказаним майном шляхом усунення протікання води у будинку [ADDRESS] . Наголосила, що наслідком протікання води по стелі і стінах у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку, зафіксованих заявою службових осіб органів НПУ від 05.11.2023 року обставини справи обтяжуються тим фактом, що позивачка має статус інвалідності 1 групи із ураженням опорно рухової здатності із повною втратою працездатності та потребою в постійному догляді, та наявні перешкоди унеможливлюють адаптацію із суспільством, перешкоджанням особам у постійному догляді за нею через неможливість вільного користування майном, що також завдає душевних переживань та страждань особі зі статусом інвалідності 1 групи, та заподіяне все викладене вище саме відповідачем ОСББ Драгоманова 6Г, що є підтвердженням обґрунтування позовних вимог про стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди із відповідача [PERSON] у вигляді грошових коштів у розмірі 192000 грн. 00 коп.. Крім того, позивачка наголосила, що викладені вище перешкоди у користуванні майном, що належить їй на праві приватної власності, є доказом неможливості вільного користування вказаним майном у повному обсязі за цільовим призначенням та є обґрунтуванням вимог до відповідача щодо стягнення на користь позивачки упущеної вигоди у розмірі неотриманих доходів та понесених витрат - у сумі вартості вказаної нерухомості у розмірі 385616 грн. Крім того, позивачка у позовній заяві вказала що без дослідження судом матеріалів справ: № 922/5377/23 (Господарський суд Харківської області) , № 922/2079/25 (Господарський суд Харківської області), № 645/3928/25 (Немишлянський районний суд міста Харкова), № 757/47690/25-к (Печерський районний суд міста Києва), № 520/33823/23 (Харківський окружний адміністративний суд) неможливо здійснення розгляду питань спірних правовідносин, оскільки вони пов`язані тими ж самими суб`єктами правовідносин гр. [PERSON] позивач і ОСББ Драгоманова 6Г відповідач у справах, тому просила суд за нормами ЦПК України вирішити питання про витребування та долучення до цієї справи, дослідження і врахування при здійсненні розгляду справи за цією позовною заявою вказаних вище копій матеріалів судових справ, оскільки для вирішення питання щодо спірних правовідносин суд зобов`язаний здійснити неупереджено та справедливо та вказала, що у вказаних матеріалах судових справ наявні документи докази зазначені [PERSON] в обґрунтування предмету спору та обставин справи, обґрунтування вимог цієї позовної заяви. Також позивачка вказала, що стосовно підтвердження наявності фіксації фактів у заяві від 05.11.2023 року нею надано ВП 2 ХРУП 2 ГУНП в Харківській області від 31.10.2024 року у тому числі вказаної заяви від 05.11.2023 року та відповідь на вказане звернення не нада на дату надання цієї заяви, тому відповідно до ЦПК України просила суд вирішити питання про витребування копій вказаного вище документу у ВП 2 ХРУП Харківській області від 05.11.2023 року ЖЄО 13774 для долучення до цієї заяви, дослідження судом і врахування при вирішенні питання по суті спірних правовідносин. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 06.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Через систему «Електронний суд» 10.11.2025 року до суду надійшла заява позивачки [PERSON] , в якій вона, зокрема, вказала, що стосовно судді Федорової О.В. нею подана заява про вчинення кримінального правопорушення відносно гр. [PERSON] до Офісу Генерального прокурора (розгляд питання не завершено), що ставить під сумнів неупередженість розгляду справи суддею Федоровою О.В., просила суд прийняти заяву і вирішити питання по суті заяви (вхідний № 27736). Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 10.11.2025 року відмовлено у задоволенні заяви від 10.11.2025 року [PERSON] про відвід судді Немишлянського районного суду міста Харкова Федорової О.В. від розгляду цивільної справи № 645/7859/25 за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 6Г" про усунення перешкод користування майном та відшкодування шкоди та упущеної вигоди. Передано заяву [PERSON] про відвід судді Немишлянського районного суду міста Харкова Федорової О.В. від розгляду цивільної справи № 645/7859/25 на розгляд іншому судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України. Через систему «Електронний суд» 12.11.2025 року до суду надійшла заява позивачки [PERSON] , в якій вона зазначила, що у її заяві від 10.11.2025 року відсутнє прохання до суду про відвід судді Федорової О.В. від здійснення розгляду справи № 645/7859/25, у заяві зазначено у вигляді інформації, що нею особисто подано заяву стосовно судді Федорової О.В. до Офісу Генерального прокурора (за подіями розгляду справи № 645/3599/25) та висловлено особисте ставлення щодо сумнівів у неупередженості розгляду вказаною суддею справи № 645/7859/25, у зв`язку з чим позивачка заперечувала проти подальшого розгляду даного питання про відвід судді іншим суддею (вхідний № 28157). Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова (суддя Костіна І.Г.) від 12.11.2025 року залишено без розгляду питання стосовно відводу судді Немишлянського районного суду міста Харкова Федорової О.В. у цивільній справі № 645/7859/25 за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 6Г" про усунення перешкод користування майном та відшкодування шкоди та упущеної вигоди. Через систему «Електронний суд» 19.11.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому уповноважений представник відповідача ОСББ «Драгоманова 6Г» Світлична Я.О. просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. В обґрунтування заперечень представник зазначила, що позивач не вперше подає до суду цей позов. Справа з цим же предметом та підставами була розглянута судами 2 інстанцій. Предметом справи № 922/5377/23 також було усунення перешкод у користуванні майном та стягнення коштів: позивач аналогічно вимагала усунути перешкоди, стягнути вартість купівлі житла, моральну шкоду та упущену вигоду. Представник відповідача вважає, що повторний розгляд аналогічної справи по суті суперечить основним постулатам процесуального законодавства, оскільки такий позов вже був розглянутий судами (справа № 922/5377/23) та позивачу було відмовлено у його задоволенні через необґрунтованість вимог усіма інстанціями. Не є законною подача аналогічного позову просто тому, що позивачка не згодна з рішеннями судів. Крім того, представник зазначила, що ОСББ дбає про будинок, займається обслуговуванням та підтримкою справного функціонування внутрішньобудинкових систем та мереж, в тому числі у дуже важкий воєнний час. Наголосила, що влітку 2022 року у будинок було влучання військового снаряду внаслідок обстрілу рф, що завдало пошкоджень даху та будівлі. Безпосередньо цілісність квартири позивачки під час влучання не постраждала: двері, вікна, стіни не були зруйновані чи пошкоджені. Через руйнування даху будинку до квартири позивачки на 4 поверсі (будинок 9 поверховий) дісталася вода (вірогідно дощова), що могло спричинити наслідком пошкодження ремонту в квартирі. За словами самої позивачки їй були виплачені кошти для ремонту від держави. Відповідач зі свого боку ніяким чином не був винний у потраплянні ворожого снаряду у будинок. Навпаки, ОСББ поклало всі свої зусилля на те, щоб відновити стан будинку. Через місцеву владу ОСББ домоглося, щоб будинок було відновлено. У будинку було зроблено відновлювальні роботи на 6 мільйонів гривень. При цьому представник наголосила, що ОСББ жодним чином не відповідальне за приватну квартиру позивачки. ОСББ виконує свої функції з обслуговування будинку справно та чітко, якби це не було важко у воєнний час. При цьому заборгованість позивача зі сплати внесків на утримання будинку складає більше 9 тисяч гривень. ОСББ функціонує та виконує обслуговування будинку навіть у найтяжчі часи воєнного стану та небезпеки. А замість підтримки має нескінченні перешкоджання у своїй діяльності, судові процеси, скарги. Представник стверджує, що позивачка вказує у позові про вологість на стелі, але її стеля це підлога квартири, що знаходиться над нею. Однак звернень від позивачки до ОСББ щодо фактів залиття її квартири сусідами не фіксувалося, спорів з господарями квартири над квартирою позивачки, наскільки відповідачеві відомо, теж немає. Щодо начебто неякісного ремонту будинку за рахунок бюджету представник зазначила, що ніхто з будинку зі скаргами не звертався. Хоча над позивачкою ще десятки квартир у під`їзді (її квартира на 4 поверсі). Тобто претензій у жителів немає, в тому числі і з квартир на верхніх поверхах. Отже, представник відповідача вважає, що скарги позивачки не стосуються проведеного у будинку ремонту. Позивачкою не надано жодних актів чи фіксацій, звітів, експертних висновків, навіть жодного фото немає. Це сіє обґрунтований сумнів у існуванні зазначених позивачем описів пошкоджень чи навіть взагалі в існуванні предмету спору. Крім того, представник вказала, що позивачка заявляє про неможливість продажу нерухомості, але не надає жодних документів на підтвердження цього, тобто не доводить наявності жодних перешкод у оформленні договору купівлі-продажу, жодних відмов, обтяжень чи обмежень. Щодо вимог моральної шкоди та упущеної вигоди представник зазначила, що за загальним правилом компенсація моральної шкоди також здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Також, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи(боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного з елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди. Звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на позивача обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання. За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідач вважає, що позивачка жодним чином не довела належними та допустимими доказами наявності порушення відповідачем її прав і законних інтересів. Таким чином, заявлені позовні вимоги не спрямовані як на відновлення порушених або оспорюваних прав позивачки, так і не спрямовані на можливе запобігання порушення прав позивачки, оскільки жодних доказів і обґрунтувань означеного, матеріали позову не містять, як і не містять обставин щодо неможливості реалізації позивачем своїх прав, як власником квартири. Крім цього, представник відповідача вважає, що позивачка обрала неналежний спосіб судового захисту, оскільки заявила одночасно взаємовиключні вимоги, а саме такі як усунення перешкод у користуванні майном по квартирі, та водночас заявлено вимогу про відшкодування упущеної вигоди у розмірі вартості цієї квартири. Через систему «Електронний суд» 01.12.2025 року до суду надійшла заява відповідь на відзив (вхідний № 30168), в якій позивачка наголосила, що відповідач не ознайомився із матеріалами справи і позовною заявою із вимогами до відповідача, справа 922/5377/23 розглядалася судом у порядку господарського судочинства, про що нею зазначено у позовній заяві і висновки суду щодо недоведеності підстав для надання позову і не вірно обраний спосіб захисту не перешкоджає зверненню до суду у порядку цивільного судочинства із вимогами до відповідача про усунення перешкод у користуванні майном і відшкодування упущеної вигоди і моральної шкоди. Вказала, що істотно змінилися обставини справи, про що нею теж зазначено у позовній заяві, і наголосила, що долучення відповідачем тексту судового рішення у справі № 922/5377/23 не спростовує вимог позовної заяви у справі № 645/7859/25. Крім того, позивачка вважає, що відповідач не спростовує доводів та доказів та аргументів позивачки і тим більше вказує інформацію, яка не відповідає дійсності виключно на власний розсуд, при чому сам же собі і протирічить, заявляючи, що квартира позивачки не була ушкоджена та стверджує, що у квартиру проникла дощова вода і з цих причин гр. [PERSON] отримано грошові кошти за державною програмою е-відновлення. Позивачка вважає, що такі твердження відповідача без належних доказів не відповідають доказам доданим нею у додатках до позовної заяви, тим більше вважає, що звинувачення [PERSON] у незаконному отриманні коштів за державною програмою е-відновлення є зловживанням процесуальними правами відповідачем у справі, який умисно і свідомо вводить суд в оману наданням завідомо неправдивих відомостей без жодних доказів і умисно створює перешкоди позивачці в реалізації конституційного права, гарантованого державою на звернення до суду за відновленням порушеного права шляхом надання позовної заяви у справі 645/7859/25 із вимогами до відповідача. З огляду на викладене, позивачка просила суд вирішити питання про притягнення до відповідальності відповідача у справі у вигляді штрафу за зловживання процесуальними правами при розгляді справи судом, із визначенням судом особи та розміру штрафу. Крім того позивачка зазначила, що питання заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку не є предметом спірних правовідносин у позовній заяві у справі 645/7859/25 із вимогами до відповідача і немає відношення до предмету спору, тому вважає, що долучення відповідачем копій розрахунку із претензіями до [PERSON] не спростовують доказів та аргументів позивачки у позовній заяві у справі № 645/7859/25. Позивачка наголосила, що твердження відповідача, що він не несе відповідальності за наслідки проведення неякісних будівельних робіт у будинку, що стали причиною протікання води у квартирі позивачки, яке зафіксоване службовими особами органів НПУ за заявою [PERSON] від 05.11.2023 року за номером ЖЄО 13774, не відповідає вимогам чинного законодавства України та статуту ОСББ «Драгоманова 6Г», оскільки саме на відповідача покладено обов`язок підтримання будинку у належному стані для використання за призначенням співвласниками ОСББ «Драгоманова 6Г», яким є [PERSON] .. Також зазначила, що у позовній заяві зазначено про перебіг часу з моменту влучення снаряду у будинок 26.06.2022 року і проведення відновлювально-будівельних робіт і, як наслідок, фіксація факту неякісного проведення відновлювально-будівельних робіт у будинку 05.11.2023 року, що явно не є потраплянням дощової води з причини руйнування будинку 26.06.2022 року. Стверджує, що предмет спору зафіксований службовими особами органів НПУ та заява безпосередньо знаходиться у ВП 2 ХРУП 2 ГУНП в Харківській області, про що теж детально викладено у позовній заяві, що не потребує додаткових звітів, експертних висновків або фото, про які зазначає відповідач, тому сумніви відповідача не спростовують доказів і аргументів позивачки викладених у позовній заяві. Позивачка наголосила, що вимоги позовної заяви не стосуються питань будь-якого залиття квартири водою мешканцями квартири, що знаходиться на поверхах вище над квартирою [ADDRESS] і [PERSON] не зверталася до відповідача з питання залиття квартири водою мешканцями квартири, розташованої на поверхах вище над квартирою [ADDRESS] , що ніяким чином не спростовує доводів позивачки у позовній заяві. Вважає, що зазначення відповідачем, що ніхто з мешканців будинку не звертався до відповідача з претензіями такими самими, що зазначені у позовній заяві [PERSON] взагалі не спростовує доводів позивача, оскільки сам же відповідач стверджує що 50 відсотків власників нерухомості не проживають у будинку і більше того [PERSON] ніяким чином не відповідає за дії, пов`язані із зверненнями інших співвласників ОСББ «Драгоманова 6Г» до відповідача з претензіями, які у них виникають у тому числі з претензій неякісно проведених відновлювально-будівельних робіт у будинку. Також вважає, що зазначення відповідачем, що стеля у приміщенні квартири [ADDRESS] це підлога приміщення, розташованого поверхом вище над квартирою [ADDRESS] ніяким чином не спростовує вимог позовної заяви, та більше того за проєктом саме труби опалення закладені у стелю та підлоги кожної квартири у будинку і зміни у будівельній конструкції будинку [PERSON] не здійснювала ніяким чином та не є виключенням і пошкодження труб опалення у приміщеннях, що розташовані на поверхах вище над квартирою [ADDRESS] , та відновлення та ремонт труб опалення, які за проектом будівлі розташовані у стелях та підлогах приміщень безпосередній обов`язок відповідача у справі, оскільки розташування вказаних труб зумовлено проектом будівництва та зміни у цей проект [PERSON] не здійснювались і не могли здійснюватися, бо це питання належить до компетенції і обов`язків відповідача і в тому числі підтримання труб опалення в належному для використання за призначенням стані і ніяким чином не належить до обов`язків позивачки у справі , тим більше що труби опалення теж було пошкоджено при влученні снаряду у будинок 26.06.2022 року і протікання води на стелі що зафіксовано службовими особами органів НПУ у заяві від 05.11.2023 року підтверджують факт неякісно проведених відновлювально-будівельних робіт у будинку за наслідками влучення снаряду у будинок. Крім того, позивачка зазначила, що відповідно до чинного законодавства України від позивачки не вимагається надання вказаних відповідачем доказів наявності перешкод у оформленні договору купівлі-продажу приміщення, відмов, обтяжень чи обмежень, а також доказів підтвердження неможливості продажу даного приміщення, що ніяким чином не спростовує обґрунтованості вимог позову у справі № 645/7859/25. З питань відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди вказала, що судом у справі № 645/7859/25 взагалі ще не розглядалися питання по суті спірних правовідносин, та висновки суду при розгляді справи № 922/5377/23 у порядку господарського судочинства не мають відношення до розгляду питань спірних правовідносин у справі № 645/7859/25, та більш того судом першої інстанції питання відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди взагалі не розглядалося з причини, вказаній суддею про недоведеність підстав виникнення спірних правовідносин та невірно обраного способу захисту та судом апеляційної інстанції питання відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди розглядалося абстрактно взагалі, бо суд апеляційної інстанції не скасував висновків суду першої інстанції, та висновки судів, здійсненні при розгляді справи № 922/5377/23 не є підставою для визнання судом цих висновків при здійсненні розгляду справи № 645/7859/25 по суті спірних правовідносин. Також позивачка наголосила, що саме відповідач не вчиняє ніяких подальших дій обстеження вказаного у позові приміщення для спростування доводів позивачки та з предмету здійснення заходів щодо усунення причин протікання води по стелі і стінах у приміщенні позивачки, що спричинено неякісним проведенням відновлювально-будівельних робіт за наслідками влучення снаряду у будинок, при тому що події виникли ще 05.11.2023 року і відповідач повністю обізнаний з питань предмету позовних вимог до нього у справі № 645/7859/25 і з питань наданих позивачем доказів в обґрунтування вимог позову і надає лише документ відзив без здійснення ним будь-яких заходів щодо вирішення питання по суті спору шляхом укладення мирової угоди та вирішення питання по суті спору без застосування санкцій визначених вимогами позовної заяви у справі № 645/7859/25 до відповідача, що, на думку позивачки, підтверджує вину відповідача та обґрунтованість вимог позову. Щодо посилання відповідача на неналежний спосіб захисту, обраного позивачкою, остання зазначила, що вимоги щодо усунення перешкоди у користуванні майном та вимоги відшкодування упущеної вигоди не є взаємовиключними вимогами, тим більше що відповідач не наводить доказів підтвердження з посиланням на норми чинного закону свого твердження з питання взаємовиключності вимог і чим ніяк не спростовує обґрунтованості вимог позовної заяви у справі 645/7859/25. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 04.12.2025 року задоволено клопотання позивачки [PERSON] , викладене у відповіді на відзив від 30.11.2025 року (вхідний № 30168 від 01.12.2025) про поновлення строку для подання відповіді на відзив та прийнято відповідь на відзив від 30.11.2025 року до розгляду. У задоволенні клопотання позивачки [PERSON] , викладеного у відповіді на відзив від 30.11.2025 року (вхідний № 30168 від 01.12.2025) про притягнення до відповідальності відповідача за зловживання процесуальними правами відмовлено. Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 6Г" про усунення перешкод користування майном та відшкодування шкоди та упущеної вигоди та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Рух справи висвітлений у відповідних ухвалах суду. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Уповноважений представник відповідача адвокат Світлична Я.О. у судовому засіданні повністю заперечувала проти задоволення позову [PERSON] з підстав, викладених у відзиві на позов. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив таке. Позивачкою у позові зазначено про те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що після влучення снаряду у будинок [ADDRESS] проводились будівельні роботи із відновлення будинку за тристороннім договором між ХМР, ПАТ Трест Житлобуд-1 та ОСББ Драгоманова 6Г від 30.05.2023 року та при цьому жодних будівельних відновлювальних робіт у приміщенні, що належить на праві приватної власності позивачці не здійснювалось. Позивачка зазначила, що внаслідок не якісно виконаних ремонтних робіт у будинку за вказаним вище тристороннім договором нею здійснено виклик на лінію «102» службових осіб органів НПУ від 05.11.2023 року, якими складено за номером ЖЄО 13774 з фіксацією пошкоджень у квартирі [ADDRESS] - протікання на стінах та стелі і підлозі. Позивачка вважає, що неналежне виконання відповідачем у справі своїх прямих та безпосередніх обов`язків з утримання будинку в належному для користування стані, що не виконано відповідачем і призвело до неможливості користування майном за призначенням, яке належить на праві власності позивачці, а саме квартирою [ADDRESS] . Такі обставини, на думку позивачки, свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати економічну ситуацію і природні якості землі. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з частинами першою та другою статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (частина перша статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Частиною першою статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Право власності особи може бути захищено у випадку його існування та у разі його порушення, оспорювання чи невизнання. Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Згідно з частинами першою, четвертою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Отже, встановлення саме зазначених обставин входить до предмета доказування у справах за такими позовами (постанова Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 926/2189/17). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу. Преюдиціальність дає привілей стороні у справі повторно не доказувати такі факти для обґрунтування своїх позовних вимог, а іншій стороні не дає права спростовувати ці факти іншими засобами доказування. Преюдиційність дозволяє уникнути ухвалення суперечливих судових актів щодо одного й того ж питання та вирішувати справи з найменшими витратами часу та засобів. Верховний Суд вже неодноразово у своїх постановах зазначав про особливості застосування інститут преюдиції. Преюдиційні обставини обов`язкові для суду навіть якщо він вважає, що вони були встановлені неправильно. Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова КЦС ВС від 19.12.2019 по справі №520/11429/17). Статус сторін, в якому вони брали участь у іншій справі, не впливає на преюдиційність обставин. Суть преюдиції полягає в неприпустимості ставлення під сумнів судового рішення, яке набрало законної сили, а також повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (постанова КЦС ВС від 17.12.2019 по справі №641/1793/17). Межі преюдиції, умови за наявності яких преюдиційні обставини не потребують доказування. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: 1) обставина встановлена судовим рішення; 2) судове рішення набрало законної сили; 3) у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини (постанова КЦС ВС від 11.12.2019 по справі №320/4938/17). Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення. Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення (постанова КЦС ВС від 11.12.2019 по справі №320/4938/17). Суд визнає обставини, встановлені у рішенні Господарського суду Харківської області від 12.11.2024 у справі №922/5377/23, залишеному без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 року, преюдиційними. Так, у вказаних судових рішеннях встановлено, що 15.09.2021 проведено державну реєстрацію ОСББ "Драгоманова 6Г", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань внесено відповідний запис за № 1004807770001089966. Зі змісту вказаних судових рішень випливає, що позивачка [PERSON] , обґрунтовуючи свої позовні про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном (квартирою) у будинку шляхом проведення ремонтних робіт з ліквідації руйнування, спричиненого влученням російського снаряда у цей будинок, посилалася, зокрема, на те, що 26.06.2022 внаслідок російської агресії у будинок влучили снаряди, що спричинило пошкодження у будинку в цілому та у квартирі позивача також, в результаті листування з Харківською міською радою з цього питання на електронну адресу позивача був направлений акт обстеження будинку комісією, яке проводилось в присутності керівника відповідача та в якому підпис керівника відповідача відсутній та даний керівник не знав дати влучення російського снаряда у будинок, так як в акті зазначено зі слів керівника відповідача, що це сталося приблизно 17.06.2022, що не відповідає дійсності, оскільки позивачем 26.06.2022 зроблено виклик слідчої групи національної поліції України для обстеження і фіксації пошкодження майна в квартирі внаслідок влучення російського снаряда у будинок, якими складено протокол огляду з детальним переліком пошкодження майна в квартирі і який знаходиться у ВП 2 Немишлянський район ХРУП 2 ГУНП в Харківській області. Надалі, позивачка зазначила, що були проведені якісь будівельні роботи з ліквідації пошкодження у будинку внаслідок російської агресії, але пошкодження не усунені та 05.11.2023 позивачем складена заява до вказаного вище підрозділу національної поліції, таким саме чином з детальним поясненням і фіксацією факту скопичення води та стікання її по стелі і стінах, що перешкоджає можливості користуватися позивачем своїм майном у повному обсязі, оскільки на стелі проведено труби опалення та електрична проводка, то накопичення води та зайвої вологи та стікання її по стінах унеможливлює користування позивачем електричною енергією, проведення ремонту, призводить до появи плісняви, що руйнує стелю, стіни, підлогу, має наслідком погіршення стану здоров`я, ускладнюючи захворювання суглобів позивача та саме у цей період була надана і послуга із централізованого опалення та змінилися погодні умови шляхом збільшення випадів снігу та дощу. Враховуючи наведене, позивачкою у позові наголошено про те, що обов`язки з утримання будинку у належному технічному стані для можливості повноцінно користуватися майном, яке належить позивачці на праві приватної власності та майном у спільній власності багатоквартирного будинку, покладено саме на відповідача. З ким укладено договори з цього питання позивачу підтвердження не надано, можливості отримання інформації з цього питання теж немає, оскільки керівник відповідача в односторонньому порядку від спілкування відмовився та ніяких дій і заходів щодо досудового врегулювання спору та вирішення цього питання відповідач не вживає навіть після отримання копії позовної заяви до суду. У зв`язку з вищенаведеним, позивачка просила господарський суд зобов`язати відповідача ОСББ «Драгоманова 6Г» усунути перешкоди у користуванні майном по квартирі [ADDRESS] , шляхом проведення ремонтних робіт з ліквідації руйнування, спричиненого влученням російського снаряда у будинок. За наслідками розгляду вищевказаної позовної вимоги суд господарської юрисдикції не знайшов правових підстав вважати, що пошкодження майна (квартири) позивачки внаслідок влучання військового снаряду в будинок, що завдало пошкоджень даху та будівлі, призвело до порушення прав позивачки саме відповідачем та останнім вчиняються дії, що порушують право власності чи законного володіння позивачки, та відмовив у задоволенні позову в цій частині. Разом з тим, звертаючись до суду із цим позовом, позивачка [PERSON] також посилалася на те, що вона зверталася 05.11.2023 до підрозділу національної поліції із заявою (ЖЄО 13774) з фіксацією пошкоджень у квартирі [ADDRESS] - протікання на стінах та стелі і підлозі, однак в обґрунтування позову у даній справі наголосила, що предмет спору полягає у тому, що перешкодою користування майном, належним на праві приватної власності позивачці, є факт неможливості використання нею квартири [ADDRESS] за призначенням через стікання води по стелі та стінах, внаслідок не виконаних ремонтних робіт у будинку після влучення снаряду за вищевказаним тристороннім договором, вважаючи, що такі обставини виникли саме з вини відповідача, до обов`язків якого і входить утримання будинку у стані належному для користування усіма співвласниками будинку та саме ОСББ відповідає за стан якості виконаних ремонтних робіт у будинку за вказаним тристороннім договором. З урахуванням наведеного, суд критично оцінює посилання сторони відповідача, що справа з цим же предметом та підставами була розглянута судом господарської юрисдикції, оскільки позивачка, звертаючись до суду з даним позовом, вказала іншу підставу заявлених нею позовних вимог, ніж зазначалося нею у позові, який розглядався Господарським судом Харківської області у справі № №922/5377/23. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18)). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу) оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зі змісту статті 81 ЦПК України випливає, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень . Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з негаторним позовом, зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, а суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/91/20. Верховний Суд також зазначає, що підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Подібні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17 та від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 викладено висновок про те, що одна з умов застосування як віндикаційного, так і негаторного позову - відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів. Наведені правові позиції Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду свідчать про те, що позивачем за негаторним позовом може бути власник, у якого знаходиться майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно його використовувати або розпоряджатися таким майном. Водночас умовою застосування негаторного позову є відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими способами. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачкою не доведено, що саме внаслідок дій відповідача ОСББ «Драгоманова 6 Г» вчиняються триваючі протиправні перешкоди у реалізації позивачкою повноважень розпорядження або (та) користування належним їй майном квартирою [ADDRESS] . Посилаючись на неналежне виконання відповідачем обов`язку підтримання будинку у належному стані для використання за призначенням співвласниками ОСББ «Драгоманова 6Г», яким є [PERSON] , та наголошуючи на тому, що саме відповідач несе відповідальність за наслідки проведення неякісних будівельних робіт у будинку, що стали причиною протікання води у квартирі позивачки, яке зафіксоване службовими особами органів НПУ за заявою [PERSON] від 05.11.2023 року за номером ЖЄО 13774, позивачка не надала суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів того, що проведені будівельні роботи були неякісними, що призвело до неможливості використання позивачкою квартири [ADDRESS] за призначенням через стікання води по стелі та стінах, що призвело до негативних наслідків, вказаних [PERSON] у позовній заяві. Також позивачкою не надано доказів, що саме на ОСББ «Драгоманова 6Г» покладено відповідальність за неякісне проведення будівельних робіт відновлювальних робіт вказаного будинку після влучання у нього ракети. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Частиною 4 ст. 83ЦПК України врегульовано, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В даному випадку процесуальний закон є достатньо чітким, оскільки без жодного подвійного тлумачення передбачає, що позивач подає до суду докази чи клопотання про їх витребування, яке має відповідати вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України, разом з поданням позовної заяви або ж повинен повідомити письмово про неможливість подання доказу. Єдиним винятком з цього правила є те, що позивач та/або його представник обґрунтує неможливість подання доказу чи клопотання про витребування доказів у встановлений строк з причин, що не залежали від них. Сторони є рівними перед законом та судом, а тому надання будь-яких переваг жодній із сторін не допускається. Позивачка не зверталася до суду з клопотанням про витребування доказів, яке б відповідало вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України. Зазначення останньою у тексті позовної заяви, що без дослідження судом матеріалів справ: № 922/5377/23 (Господарський суд Харківської області) , № 922/2079/25 (Господарський суд Харківської області), № 645/3928/25 (Немишлянський районний суд міста Харкова), № 757/47690/25-к (Печерський районний суд міста Києва), № 520/33823/23 (Харківський окружний адміністративний суд) неможливо здійснення розгляду питань спірних правовідносин, оскільки вони пов`язані тими ж самими суб`єктами правовідносин гр. [PERSON] позивач і ОСББ Драгоманова 6Г відповідач у справах, у зв`язку з чим вона просила суд за нормами ЦПК України вирішити питання про витребування та долучення до цієї справи копій вказаних вище матеріалів судових справ, а також вирішити питання про витребування у ВП 2 ХРУП Харківській області копії заяви від 05.11.2023 року ЖЄО 13774 для долучення до цієї заяви, дослідження судом і врахування при вирішенні питання по суті спірних правовідносин, не може вважатися клопотанням про витребування доказів у розумінні положень ч. 2 ст. 84 ЦПК України, оскільки позивачкою чітко не вказано, які саме докази витребовуються; не наведено обставин, які можуть підтвердити ці докази, або аргументи, які вони можуть спростувати; підстави, з яких випливає, що ці докази має відповідна особа; не наведено вжитих особою, яка подає клопотання, заходів для отримання цих доказів самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання цих доказів. Судом досліджено зміст судових рішень, розміщених у Єдиному реєстрі судових рішень (далі ЄРСР), на які посилалася позивачка у своєму позові. Так, [PERSON] зверталася до Господарського суду Харківської області з позовом до ОСББ «Драгоманова 6Г», в якому позивачка просила суд визнати рішення про створення ОСББ «Драгоманова 6Г» нелегітимним; визнати незаконною діяльність даного ОСББ та зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні майном по квартирі [ADDRESS] , шляхом проведення ремонтних робіт з ліквідації руйнування, спричиненого влученням російського снаряда у будинок; стягнути з відповідача завдану моральну шкоду, яку вона оцінювала у сумі 41 860 грн.; скасувати вимоги відповідача щодо сплати позивачкою зобов`язання щодо сплати внесків на утримання будинку у сумі 5 757, 66 грн та відмовити відповідачу у праві подальшого надання позивачці вимог щодо сплати коштів на утримання будинку по квартирі [ADDRESS] , починаючи із 01 січня 2024 року до виконання ним взятого на себе зобов`язання по утриманню будинку згідно норм чинного законодавства та усунення перешкод у користуванні позивачкою майном - квартирою [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на свою користь суму упущеної вигоди у розмірі 385616,00 грн. За наслідками розгляду вказаної справи за № 922/5377/23 Господарський суд Харківської області 12.11.2024 року ухвалив рішення, яким у позові відмовив повністю. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 року апеляційну скаргу [PERSON] залишив без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2024 у справі №922/5377/23 - без змін. Рішення набрало законної сили. Також, [PERSON] зверталася до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача ОСББ "Драгоманова 6Г", в якій просила суд визнати протиправними дії відповідача з питання відмови виконання вимог звернення та ненадання відповіді на звернення від 28.04.2025 від співвласника ОСББ гр. [PERSON] до зазначеного вище ОСББ "Драгоманова 6Г" та зобов`язати вчинити певні дії: а саме зобов`язати ОСББ "Драгоманова 6Г" здійснити розгляд заяви від 28.04.2025 від гр. [PERSON] та надати відповідь гр. [PERSON] по суті заяви у повному обсязі у спосіб зазначений у заяві від 28.04.2025. За наслідками розгляду вказаної справи за № 922/2079/25 Господарський суд Харківської області 28.07.2025 року ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково, та визнав протиправними дії ОСББ "Драгоманова 6Г" з питання відмови виконання вимог звернення та ненадання відповіді на звернення від 28.04.2025 від співвласника ОСББ "Драгоманова 6Г" гр. [PERSON] до ОСББ "Драгоманова 6Г", а також зобов`язав ОСББ "Драгоманова 6Г" здійснити розгляд заяви від 28.04.2025 від гр. [PERSON] та надати відповідь гр. [PERSON] по суті заяви у повному обсязі у спосіб зазначений у заяві від 28.04.2025. Рішення набрало законної сили 26.08.2025 року. Також, [PERSON] зверталася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради, Департаменту житлово - комунального господарства, в якому просила суд скасувати рішення Харківської міської ради про відмову у наданні [PERSON] компенсації за пошкодження майна від 02.10.2023 року та зобов`язати в межах чинного законодавства Харківську міську раду ознайомитися із вже наданими [PERSON] документами для отримання компенсації повторно та винести рішення про надання [PERSON] компенсації за пошкоджене майно та надати компенсацію за пошкоджене майно. За наслідками розгляду вказаної справи № 520/33823/23 Харківським окружним адміністративним судом ухвалено рішення від 05.03.2024 року, яким адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, яка полягає у неналежному розгляді заяв [PERSON] від 02.09.2023 про надання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомого майна (квартири [ADDRESS] ). Зобов`язано Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради повторно розглянути заяви [PERSON] від 02.09.2023 про надання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомого майна (квартири [ADDRESS] ) у спосіб, визначений Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення, затвердженим постановою КМУ від 21 квітня 2023 року № 381, та прийняти відповідне рішення. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 05.04.2024 року. Крім того, судом досліджено зміст судового рішення по справі № 645/3928/25, ухваленого 24.09.2025 року, з якого випливає, що 19.06.2025 року [PERSON] звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просила слідчого суддю визнати дії Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова стосовно відмови від внесення відомостей про вчинення злочину, які мають ознаки складу злочину передбаченого КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви [PERSON] про вчинення злочину та відмову від зобов`язання органів досудового розслідування розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства із наданням витягу із ЄРДР заявнику [PERSON] та копії заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно [PERSON] керівником ОСББ Драгоманова 6Г [PERSON] при здійсненні розгляду заяви від 15.05.2025 року про вчинення кримінального правопорушення у формі приватного обвинувачення відносно [PERSON] надісланої від Офісу Генерального прокурора протиправними та незаконними, та зобов`язати невідкладно внести відомості про вчинення злочину, які мають ознаки складу злочину передбаченого КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви [PERSON] про вчинення злочину та зобов`язати скерувати їх для початку за цією заявою досудового розслідування у формі досудового слідства органами досудового розслідування із наданням витягу із ЄРДР заявнику [PERSON] та копії заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно [PERSON] зазначеною вище службовою особою керівником ОСББ Драгоманова 6Г [PERSON] . Ухвалою слідчого судді скаргу [PERSON] задоволено частково та зобов`язано уповноважену особу Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, визначену в установленому законом порядку, виконати вимоги ст. 214 КПК України, а саме: внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені в заяві [PERSON] поданої 15.05.2025 стосовно обставин, що були викладені в заяві від 01.12.2024 за номером ЖЄО 18819, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено. Ухвала набрала законної сили 30.09.2025 року. Також [PERSON] зверталася до Печерського районного суду м. Києва 10.10.2025 зі скаргою у порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв (повідомлень) про кримінальне правопорушення від 14.09.2025 та 15.09.2025. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/47690/25-к від 17.10.2025 року скаргу [PERSON] на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв (повідомлень) про кримінальне правопорушення від 14.09.2025 та 15.09.2025 задоволено та зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами (повідомленнями) [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення від 14 вересня 2025 року, 15 вересня 2025 року та розпочати досудове розслідування, про що проінформувати заявника. Інформації про набрання ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/47690/25-к від 17.10.2025 року законної сили ЄРСР не містить. Зі змісту вищевказаних судових рішень судом не встановлено преюдиційних фактів, які б могли свідчити, що саме внаслідок дій відповідача ОСББ «Драгоманова 6 Г» вчиняються триваючі протиправні перешкоди у реалізації позивачкою повноважень розпорядження або (та) користування належним їй майном квартирою [ADDRESS] , про які йдеться у позовній заяві [PERSON] .. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачка не дотрималась процесуальних вимог щодо подання доказів чи клопотання про їх витребування, за умови об`єктивно наявної можливості їх подання у строк та в порядку передбаченому законом, а отже позивачка всупереч вимог частини 1 статті 81 ЦПК України, не довела факту неякісного проведення будівельних відновлювальних робіт будинку [ADDRESS] після влучання у нього ракети, що призвело до неможливості використання позивачкою квартири [ADDRESS] за призначенням через стікання води по стелі та стінах, а також, що саме на ОСББ «Драгоманова 6Г» покладено відповідальність за неякісне проведення будівельних відновлювальних робіт вказаного будинку після влучання у нього ракети, що є її процесуальним обов`язком, у зв`язку із чим підстав для задоволення даного позову в частині, що стосується негаторного позову, суд не вбачає. Вирішуючи позов [PERSON] в частині позовної вимоги про стягання з відповідача на її користь моральної шкоди та упущеної вигоди, суд виходить із такого. Так, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України). Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, та відшкодування моральної (немайнової) шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункти 8, 9 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 1, частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, за загальним правилом компенсація моральної шкоди також здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Також, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного з елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди. Звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на позивача обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання. Позивачу слід довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц. За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову. Проте, на підставі оцінки доказів та доводів позивачки, судом встановлено недоведеність таких складових цивільно-правової відповідальності, як: (1) заподіяння шкоди та її розміру, (2) неправомірності дій або бездіяльності відповідача, (3) причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю відповідача та заподіянням шкоди. При цьому, в якості розрахунку суми упущеної вигоди позивачкою визначено суму, яка дорівнює вартості придбання квартири у будинку, проте не надано обґрунтувань стосовно того в чому саме полягає упущена вигода з огляду на подальше перебування такої квартири у власності та розпорядженні позивачки. Тобто, позивачкою не доведено наявності усього складу цивільного правопорушення, як необхідної передумови для настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачка обрала неналежний спосіб судового захисту, оскільки заявила одночасно взаємовиключні вимоги, а саме такі як усунення перешкод у користуванні майном по квартирі шляхом усунення протікання води у будинку [ADDRESS] , наслідком протікання води по стелі і стінах у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку, зафіксованих заявою службових осіб органів НПУ від 05.11.2023 року, тобто позов заявлений власником цього майна, та водночас заявлено вимогу про відшкодування упущеної вигоди у розмірі вартості цієї квартири. Отже, звертаючись з позовом до суду, позивачка жодним чином не довела належними та допустимими доказами наявності порушення відповідачем її прав і законних інтересів. Таким чином, заявлені позовні вимоги не спрямовані як на відновлення порушених або оспорюваних прав позивачки, так і не спрямовані на можливе запобігання порушення прав позивачки, оскільки жодних як доказів, так і обґрунтувань означеного, матеріали справи не містять, як і не містять обставин щодо неможливості реалізації позивачкою своїх прав, як власником квартири. У постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 910/15262/18 та від 03.03.2020 року у справі № 910/6091/19 зазначено, що відсутність порушення прав та інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачкою не доведено наявності суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed