Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Борщівської міської ради Чортківського району Тернопільської області та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем з 13 жовтня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 липня 2014 року шлюб із відповідачем було розірвано. Фактично шлюбні відносини між ними припинені в травні 2013 року, дитині ще не було одного місяця. Малолітня дочка [PERSON] після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею. В 2013 році відповідач повернувся проживати до своїх батьків у с.Яблунів, Гусятинського району та з того часу жодного дня не дбав про малолітню дитину, матеріально не піклувався нею, участі у її вихованні не брав. На даний час відповідач проживає за межами України, в Польській Республіці. [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, з дитиною не спілкується, до дочки не навідується ні по місцю її проживання, ні в школу, не навідувався і в дитячий садок. За час перебування дитини в дошкільному закладі та в школі, відповідач жодного разу не поцікавився поведінкою дочки, її здобутками, не відвідав жодного організованого в закладах освіти заходу. Не цікавився відповідач жодного разу і здоров`ям дочки. Відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та свідомо нехтує своїми обов`язками, що позивач розцінює як ухилення батька від виховання своєї дитини. З травня 2013 року і по даний час вихованням та утриманням дочки [PERSON] в повній мірі займається лише позивач. Дочка досягла 11-тирічного віку та жодного разу не бачила свого біологічного батька, хоча знає про його існування, про бабку та діда зі сторони відповідача. Будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною ніхто не чинив і не чинить. Відсутні будь-які об`єктивні обставини, які можуть перешкоджати спілкуванню батька із дочкою та виконанню відповідачем батьківських обов`язків. Відповідач живе своїм особистим життям та фактично забув про існування доньки. 18.07.2017 року позивач уклала шлюб із [PERSON] , а з 2015 року вони стали разом проживати однією сім`єю. Софії тоді було 2 рочки та з того часу доброзичливе дбайливе ставлення [PERSON] до [PERSON] , постійна участь у житті дитини, у її вихованні та утриманні, були обдаровані тим, що дівчинка називає чоловіка татом і ставиться до нього як до рідного батька. Запис анкетних даних відповідача в свідоцтві про народження дитини і неучасть батька в житті дитини дуже часто стає перешкодою для реалізації прав неповнолітньої дитини, зокрема, реєстрація місця проживання дитини, і отримання паспорта для виїзду за кордон і самі поїздки дитини за кордон з метою відпочинку. В 2018 та в 2021 році, маючи намір оздоровити дочку за межами України, позивач для отримання згоди батька на виїзд дитини за кордон, за умовою відповідача відмовлялася у відділі ДВС від погашення сплати ним заборгованості по аліментам. Тобто з березня 2018 року по лютий 2022 повертала перераховані їй як аліменти 500 грн. щомісячно. Відповідно, жодної гривні відповідач на утримання дитини, починаючи з березня 2018 року не передав та не перечислив. Вважає, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву про позбавлення батьківських прав, в якому він просить в задоволенні позову відмовити. Заперечуючи щодо позову, посилається на те, що незважаючи на той факт, що вони вже тривалий час разом не проживають, доньку він любить і в силу своїх можливостей піклується про неї. Він намагається зв`язуватись з нею для спілкування телефоном, однак дочка вже довший час (можливо за рекомендацією матері) не виявляє наміру піднімати слухавку від нього. Його намагання надіслати інколи подарунки поштою повертаються без отримання. Тобто він попередньо для себе зробив висновок, що мати дитини рекомендує їй від нього не приймати «заходи уваги турботи». Зобов`язання зі сплати аліментів він постійно і справно виконує. Заборгованість, яка описана в висновку Борщівської міської ради дійсно мала місце. Однак, сформувалась вона не з підстав небажання його сплати, а з тим, що певний період часу мати дитини повертала (не отримувала кошти, які він надсилав поштовим відправленням і вони йому поверталися назад). З часом зрозумівши, що він може оплачувати на рахунок виконавчої служби, він почав так робити і зникли «штучні» перешкоди у поступленні коштів на утримання дитини. Окрім цього, звертає увагу, що заборгованість, яка підтверджувалась розрахунком від 11.09.2024 року (яка вказана у висновку Борщівської міської ради), погашена ще у вересні-жовтні 2024 року, що свідчить про його свідому позицію та намір добровільної оплати аліментів на утримання дочки, і точно не пов`язана з відкриттям провадження по справі про позбавлення батьківських прав. Неможливість активної участі в житті доньки обгрунтовує тим, що проживає в іншій країні та з позивачем існують неприязні відносини, конфлікт, що негативно вплинув на взаємовідносини з донькою. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому [PERSON] заперечує щодо викладеного [PERSON] вказавши, що жодних доказів на підтвердження викладених обставин відзив не містить. Фактично у відповідача відсутні докази: - любові до доньки - батько не бачив доньку з одномісячного віку, - піклування про неї - ні батько, ні його рідні, ні разу не поцікавився розвитком дитини, її здоров`ям, матеріальним достатком, - намагань зв`язатися з донькою - батько не цікавився номером телефону доньки, ні разу не заглядав на її сторінку в соцмережах, намагань надіслати подарунки поштою - батько, який вважає, що мати порушує його право на участь у вихованні дитини, буде доводити неправомірну поведінку матері, однак відповідач цього не робив, -існування між нею та відповідачем неприязних стосунків, конфлікту - 12 років, після того, як відповідач залишив сім`ю, вони жодного разу не конфліктували, спілкування було лише з приводу, у семимісячному віці дитини, відповідач приїхав до неї з своєю матір`ю - забирав подарунки на весілля своїх гостей, а також оформлення відповідачем у нотаріуса двох дозволів на виїзд дитини за межі України. Голослівним вважає те, що зобов`язання зі сплати аліментів виконує, оскільки станом на 11 вересня 2024 року існувала заборгованість зі сплати аліментів у сумі 71 288,50 грн., фактично, заборгованість виникла, починаючи з березня 2022 року, а відповідно до довідки від 14.04.2025 року, виданої Гусятинським ВДВС у Чортківському районі, заборгованість відсутня. Посилаючись на те, що перебування за межами України з 2022 року є об`єктивною причиною неможливості активної участі батька в житті доньки, відповідач не назвав інших об`єктивних причин неможливості активної участі батька в житті доньки до того часу окрім як, існування між батьками неприязних стосунків. Посилання [PERSON] на перешкоджання з її боку брати участь у вихованні дитини вважає голослівними, оскільки вважаючи, що вона порушує його право на участь у вихованні дитини, за 12 років життя дитини мав можливість довести неправомірну поведінку матері. Пасивна поведінка батька у питанні захисту своїх прав, якщо такі права порушуються іншими особами, за відсутності факту порушення прав батька, свідчить лише про умисне ухилення такого від виховання та утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою суду від 13 березня 2025 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19 вересня 2025 року справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] , її представник адвокат Денисова Т.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , його представник адвокат Фик А.Я. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про день, час та місце слухання справи. Від представника відповідача адвоката Фика А.Я. надійшла заява про розгляд справи без його участі та відповідача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Борщівської міської ради Чортківського району Тернопільської області Паламарчук Л.Л. в судовому засіданні вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно частини третьої статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині сьомій статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. У частинах першій, другій та четвертій статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України). В Постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц та постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 зазначено, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц зазначено, що: «тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вовковецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області від 21.05.2013 року (а.с.10). З 13 жовтня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області (справа №594/715/14-ц) від 25.07.2014 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу розірвано (а.с.7). 17.03.2015 року позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , актовий запис №08 згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області) (а.с.8). Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області (справа №594/716/14-ц) від 01.07.2014 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позов задоволено та вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 17 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач з дитиною зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] , про що свідчать витяги з реєстру Борщівської територіальної громади №2024/010334765 від 28.08.2024 року, №2024/010335102 від 28.08.2024 року (а.с.6, 11). Наведене підтверджується із даними з довідки №375 від 09.10.2024 року виданої старостою Вовковецького старостинського округу Борщівської міської ради Чортківського району Тернопільської області про те, що на підставі даних погосподарської книги №4 в господарстві, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] зареєстрована в даному господарстві з 22.03.2016 і на даний час проживає з мамою у ньому (а.с.15). 18 липня 2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2017 року (а.с.9). Відповідно до акту обстеження житлових умов заявника [PERSON] , що за адресою [ADDRESS] №168 від 10.02.2025 року та довідки №34 від 10.02.2025 року виданої старостою Вовковецького старостинського округу Борщівської міської ради слідує, що в даному будинку проживають [PERSON] , 1987 р.н.; дочка [PERSON] , 2013 р.н.; чоловік [PERSON] , 1985 р.н. (проживає з 2016 року без реєстрації). [PERSON] проживає разом із дочкою [PERSON] у новому поштукатуреному, газифікованому будинку. Софія має окрему кімнату, комп`ютер, забезпечена необхідним інвентарем для навчання, одягом і взуттям. В сім`ї існує взаємоповага, відносини хороші (а.с.16). З довідки №03 від 10.02.2025 року виданої Борщівським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Лісова казка» Борщівської міської ради слідує, що [PERSON] , відвідувала Борщівський дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) «Лісова казка» з 2014 року по 2019 рік. Зі слів працівників закладу, за вищевказаний період, дівчинку постійно супроводжувала до закладу її мама. Софійка завжди була доглянута та добре вихована. За період, який дитина відвідувала заклад, батько - [PERSON] , жодного разу не цікавився вихованням дитини (а.с.17). З довідки №27/01-18 від 11.02.2025 року виданої Борщівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2 слідує, що за період навчання [PERSON] , батько [PERSON] , контакту із школою не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с.18). З характеристики учениці 6-класу [PERSON] , 2013 р.н. виданої Борщівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2 слідує, що дитина характеризується як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Має хороший фізичний і розумовий розвиток, високий та достатній рівень навчальних досягнень. Виявляє зацікавленість до навчання. На уроках завжди уважна, старанно виконує домашні завдання, допомагає товаришам. Учениця надає перевагу предметам гуманітарного циклу, має широкий кругозір, любить читати. Крім того, велика кількість додаткової інформації, яку вона здобуває за межами школи, допомагає їй у повсякденному житті й під час навчального процесу. У класі спілкується з усіма однокласниками. У спілкуванні жодних проблем не виникає, розуміє своїх однолітків, якщо виникає потреба, намагається їм допомогти. До думки однокласників ставиться з повагою. У відношенні з вчителями завжди добра, чуйна. Виконує всі прохання і доручення класного керівника. Дитина врівноважена і неконфліктна. Приймає активну участь у громадському житті школи та класу, бере активну участь у виховних заходах і спортивних змаганнях. Достатньо самостійна. Ставиться з повагою до оточуючих. Мати, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню дитини. Приймає активну участь у житті класу та школи. Постійно цікавиться успіхами дитини, спілкується з педагогами, які навчають дочку, цікавиться шкільним життям. Вона забезпечує все необхідне для повноцінного розвитку і навчання дитини (а.с.20). З довідки №2 від 12.02.2025 року виданої ФОП [PERSON] МОЗ України слідує, що 15.11.2018 року укладено декларацію з лікарем первинної медичної допомоги [PERSON] з [PERSON] , [INFO] . За час медичного спостереження у вказаний період на огляди дитина завжди приходила у супроводу матері. Батько жодного разу не був присутній при медичних оглядах, та не цікавився станом здоров`я його дочки (а.с.19). Зі змісту довідки-характеристики №65/06-02-15 від 10.02.2025 року виданої старостою Вовковецького старостинського округу Борщівської міської ради Чортківського району Тернопільської області та характеристики від 01.08.2024 року виданої Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» Борщівської міської ради слідує, що позивач по місцю проживання та по місцю роботи характеризується з позитивної сторони. В склад сім`ї входять дочка - [PERSON] -2013 р.н.; чоловік - [PERSON] 1985 р.н. (а.с.21, 22). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданої Гусятинським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області у ВП №44255474, боржник [PERSON] , станом на 11.09.2024 року сукупний розмір заборгованості складав 71 288,50 гривень (а.с.24-27, 126-132). Із долучених відповідачем до відзиву довідки №9621/28.8-24/2 від 14.04.2025 року про відсутність заборгованості зі сплати аліментів виданої Гусятинським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області слідує, що станом на 14.04.2025 року заборгованість зі сплати аліментів по виконанні виконавчого листа №594/716/14-ц виданого 01.07.2014 року Борщівським районним судом Тернопільської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 (п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 17 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття відсутні (а.с.86). З квитанції №0.0.3910044828.1 від 27.09.2024 року слідує, що 27.09.2024 року [PERSON] сплатив заборгованість за аліментами за ВП 44255474 в розмірі 40 000,00 гривень та 04.10.2024 року 31 280,50 гривень згідно квитанції №0.0.3922840164.1 від 04.10.2024 року(с.с.87, 102). 12.03.2018 року та 20.08.2021 року відповідач надавав згоди на виїзд за кордон його дочці [PERSON] , [INFO] в супроводі її матері [PERSON] , що видно із заяви зареєстрованої в реєстрі за №325 від посвідченої приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Дудкою Н.М. (а.с.28) та заяви зареєстрованої в реєстрі за №125 посвідченої приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області Пікуль З.Я. (а.с.29). Допитана в судовому засіданні позивач як свідок показала, що в 2012 році вийшла заміж за [PERSON] , в 2013 році в квітні, коли дочці виповнилося 1 місяць він залишив їх і за цей час не цікавився дитиною. У 2014 році було розлучення і за цей період він себе не проявляв як батько. Адресу і номер телефону вона не змінювала. Відповідач надавав дозвіл на виїзд за кордон з умовою, що вона буде йому повертати аліменти на суму 500 грн. Перший раз відповідач приїхав в Борщів і дав дозвіл, але ні разу не запитав де дитина, не хотів її побачити. Наступний дозвіл він передав маршруткою, не поцікавився куди і чому вони їдуть. У 2018 році вийшла заміж за [PERSON] , якого дочка називає батьком, він повністю її забезпечує, цікавиться здоров`ям, навчанням. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що являється дружиною рідного брата позивача. Відповідача знає з часу як сторони ще зустрічалися, весілля, народження дитини. Останній раз його бачила в травні 2013 року. Не бачила ні разу, щоб він приїжджав до дитини, ні його батьки, щоб він хотів спілкуватися з дитиною, бачити її, дитина йому заважала. Жодних перешкод для спілкування зі сторони позивачки не було. Дитина знає, що є тато, але вона його ніколи не бачила. Вона вважає батьком чоловіка позивачки який виховує її. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що являється матір`ю [PERSON] та відповідача бачила ще в травні 2013 році. Він ніколи не телефонував, не було з ним жодних контактів. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що являється сусідкою позивачки. Їй відомо, що коли дитині був місяць, то відповідач їх залишив і з тих пір до дитини ні він, ні його родичі не приїжджали. В травні місяці 2013 року востаннє бачила відповідача. Відповідач не приймав ніякої участі у вихованні дитини. Жодних перешкод позивачка йому не чинила. Дитині було 2 роки, позивачка вийшла заміж другий раз і вітчим тої дитини виконував всі обов`язки щодо неї, як рідний батько. Дитина його називає татом. У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Висновок органу опіки та піклування є одним із доказів, який відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України суд оцінює у взаємному зв`язку з іншими доказами у справі. Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування Борщівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] №03-18/505 від 01.04.2025 року (а.с.75, 76-78), затвердженим рішенням виконавчого комітету Борщівської міської ради Чортківського району Тернопільської області №82 від 03.04.2025 року «Про затвердження висновку органу опіки та піклування Борщівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] ». В судовому засіданні представник [PERSON] підтримала висновок органу опіки та піклування Борщівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . В судовому засіданні суд заслухав і бере до уваги думку дитини [PERSON] , [INFO] , яка пояснила, що знає, що в неї є біологічний батько, його звати [PERSON] , зі слів мами. Вона його ніколи не бачила, не говорила, він нею не цікавиться. В неї є тато [PERSON] , який її любить та піклується. Хоче змінити по-батькові і прізвище. Погоджується з тим, що мама подала про позбавлення батьківських прав. Судом із наведених вище доказів встановлено, що відповідач не бачив та не спілкувався з своєю неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , з часу виповнення їй одного місяця, тобто, з 2013 року по даний час. Наведене підтверджується в судовому засіданні самою показаннями допитаних свідків та самою дитиною, яка пояснила що жодного разу не бачила батька. Самим відповідачем заперечень щодо даної обставини про яку вказувала позивачка в позовній заяві, у відзиві на позов не наведено. Суд критично ставиться до доводів [PERSON] у відзиві з яких випливає, що позивач чинить перешкоди у його намаганнях спілкуватись з дочкою, а саме, намагався зв`язуватись телефоном, подарунки повертаються поштою без отримання, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, звернення до компетентних органів чи суду з приводу здійснення перешкод у вихованні доньки, стороною не надано, а в судовому засіданні не здобуто. Проживання на даний час в іншій країні та неприязні стосунки з позивачкою, на які [PERSON] посилається як на обставини неможливості його участі в житті дочки, не можуть бути виправданими підставами для невиконання батьківського обов`язку по вихованню дочки на протязі такого тривалого часу. Самі лише заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчать про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку. Доказів на підтвердження вчинення дій, які б свідчили про бажання відповідача брати участь у вихованні дочки, відповідач не надав. Суд дійшов висновку, що встановлені обставини справи дають ґрунтовні підстави для висновку, що відповідач, починаючи з моменту досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] одного місяця, проживав окремо від неї та не виконував своїх батьківських обов`язків з її виховання. З 2013 року дочки взагалі не бачив та не спілкувався з дитиною та не виявляв інтересу до її внутрішнього світу; не піклувався про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не турбується про неї, не виявляє ніякого інтересу до її навчання, підготовку до самостійного життя; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, тобто фактично батько вже тривалий час самоусунувся (ухилився) від виконання ним батьківських обов`язків по вихованню дочки, тому наявні виключні обставини для застосування крайнього заходу впливу на відповідача - позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На переконання суду, зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання своєї дочки. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, насамперед інтереси самої дитини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Outcome: approved