Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 11.06.2021 сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну доньку, [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сім`я фактично розпалася, шлюб має формальний характер і є правовою перешкодою для влаштування особистого життя позивача. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливе та суперечить інтересам позивача. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 09.12.2025 позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Також, цією ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Позивач у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Просив задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Представник відповідача 20.01.2026 подала до суду заяву про визнання позову. Просила розірвати шлюб між сторонами, а розгляд справи здійснити за відсутності відповідача та представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб між сторонами зареєстровано шлюб 11.06.2021 в муніципалітеті Героскіпу, округ Пафос, Кіпр, реєстратором шлюбів Мариною Поливіу за № 12874 від 11.06.2021. Згідно з довідкою про реєстрацію особи громадянином України №536-211-22 від 01.07.2022 спільна донька сторін [PERSON] , [INFO] зареєстрована громадянином України. Довідку видало Посольство України у Федеративній Республіці Німеччина. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. Водночас судом враховано, що вчинення та/або не вчинення таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. До цього часу сторони не повідомили суд про можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1211,20 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.12.2025. Позивач просить судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved