Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник позивача, повноваження якого підтверджено ордером від 08.05.2025 року серії АН № 1685974, через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цивільним позовом за змістом якого просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (далі ТОВ «ІННОВА ФІНАНС») заборгованість за договором позики від 29.04.2024 року № 3842230424 в сумі 20 660 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] в електронній формі 29.04.2024 року укладено договір позики № 3842230424 (далі Договір № 3842230424), який відповідачем підписано з використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов якого ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» в якості кредиту надано відповідачу грошові кошти в розмірі 4 000 грн. шляхом їх безготівкового перерахування на картковий рахунок [NUMBER] на умовах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язалась повернути грошові кошти до 23.04.2025 року та сплатити проценти за користування позикою, згідно графіку платежів. [PERSON] свої зобов`язання за Договором № 3842230424 не виконала, як наслідок, станом на 23.04.2025 року виникла заборгованість у сумі 20 660 грн., з яких: 4 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16 640 грн. заборгованість за відсотками, про стягнення якої й заявлено позовну вимогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, за змістом позовної заяви просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача на підставі наявних доказів та не заперечував проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в розумінні п. 4) ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про місце, дату та час розгляду справи, що узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, а також постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 року в справі № 910/16249/19, від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19, від 19.05.2021 року в справі № 910/16033/20, від 07.02.2024 року в справі № 904/853/23, залучила до участі в справі свого представника, але відзиву на позовну заяву не надала, в судові засідання неодноразово не з`явилась, поважність причин неявки не повідомила, заяв та клопотань від її імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. Представник відповідача адвокат Жолонко О.В., повноваження якого підтверджено ордерами від 04.08.2025 року серії ВІ № 1323364, від 30.12.2025 року серії ВІ № 1350740, відзиву на позовну заяву не надав, неодноразово ініціював питання про відкладення розгляду справи на інші дату та час, однак у подальшому в судові засідання не з`являвся, поважність причин неявки не підтвердив, жодних доказів, які б спростовували викладені в позові обставини, суду не надав. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема в Рішенні від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків. З урахуванням вказаного та вимог ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в заочному порядку, про що 22.01.2026 року постановлено відповідну ухвалу. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29.04.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] дистанційно, з використанням веб-сайту https://finsfera.ua/, в електронній формі укладено Договір № 3842230424, який [PERSON] підписано з використання одноразового ідентифікатора, невід`ємними частинами якого є Правила надання коштів у позику, Паспорт споживчого кредиту та графік платежів, відповідно до умов якого відповідач отримала безготівковий кредит у розмірі 4 000 грн. на вказану нею платіжну картку [NUMBER] строком на 360 днів, зобов`язавшись повернути його 24.04.2025 року та кожні 30 днів сплачувати проценти за користування ним, відповідно до графіку платежів. Відповідно до змісту п.п. 2.6.1, 2.6.2 Договору № 3842230424 за користування кредитом упродовж строку кредитування нараховуються проценти в розмірі 1,5% (стандартна процентна ставка) в день від суми кредиту. Знижена процентна ставка в розмірі 0,01% в день від суми кредиту застосовується якщо позичальник 29.05.2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання позичальником цих умов, користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших позичальників, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Факт виконання ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» своїх зобов`язань за Договором № 3842230424 та перерахування 29.04.2024 року грошових коштів у розмірі 4 000 грн. через платіжний сервіс «EasyPay», з використанням послуг ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), підтверджується копією квитанцією до платіжної інструкції від 29.04.2024 року № 19842-1354-104471905, інформаційною довідкою АТ «Універсал Банк», а також випискою про рух коштів за цим картковим рахунком за 29.04.2024 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 3842230424 [PERSON] 29.04.2024 року видано кредит у розмірі 4 000 грн., та щоденно в період часу з 29.04.2024 року по 19.08.2024 року (113 днів) нараховувались проценти в розмірі 60 грн. (1,5% від розміру кредиту), а період часу з 20.08.2024 року по 23.04.2025 року (247 днів) в розмірі 40 грн. (1% від розміру кредиту), на загальну суму 16 660 грн. Відомості про сплату [PERSON] за вказаний період грошових коштів на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» відсутні. Таким чином, станом на 23.04.2025 року заборгованість за Договором № 3842230424 складала 20 660 грн., з яких: 4 000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 16 660 грн. прострочена заборгованість за процентами. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання банківських послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України та законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис», «Про споживче кредитування». Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронною комерцією є відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Положеннями ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, крім іншого, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року № 3498-IX (далі Закон № 3498-IX), який набрав чинності 24.12.2023 року, Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнено п. 17 за змістом якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-IX максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24.12.2023 року до 21.04.2024) 2,5%; протягом наступних 120 днів (з 22.04.2024 року до 19.08.2024 року) 1,5%. Починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, тобто з 20.08.2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» не може перевищувати 1%. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що 29.04.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір № 3842230424, в зв`язку з чим відповідачем отримано в кредит грошові кошти в розмірі 4 000 грн. строком на 360 днів та можливістю сплати процентів, нарахованих за зниженою процентною ставкою, однак необхідних для цього умов не виконала, як наслідок, проценти за користування кредитом нараховувались за процентною ставкою в розмірі 1,5% в день від суми кредиту. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за Договором № 3842230424 її заборгованість перед ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» станом на 28.06.2024 року становила 20 660 грн., з яких: 4 000 грн. заборгованість за кредитом, 16 660 грн. заборгованість за процентами. Перевіркою розрахунку заборгованості за Договором № 3842230424 встановлено відповідність розмірів застосованих процентних ставок та строку нарахування процентів за користування кредитом як договірним умовам, які узгоджені сторонами, так і вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Докази виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором №3842230424 перед ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» станом як на 23.04.2025 року, так і на дату розгляду справи, відсутні, як наслідок, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення заявленої суми заборгованості боргу з відповідача на користь позивача. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати у виді витрат на сплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., оскільки підстав для звільнення відповідача від його сплати судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved