Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просив стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до 30 червня 2026 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] він народився у м. Жовті Води Дніпропетровської області. Відповідач по справі [PERSON] є його батьком. Досягнувши повноліття [PERSON] продовжує навчання та на теперішній час є студентом 4-го курсу денної форми навчання коммунального закладу «Жовтоводський фаховий педагогічний колледж Дніпропетровської обласної ради». Навчається на бюджетній основі за спеціальністю початкова освіта з 01 вересня 2022 року по теперішній час. Проживає з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] . Мати [PERSON] проживає окремо. На даний час прецевлаштуватися на роботу не має можливості, так як навчається на денній формі навчання. Незважаючи на наявність можливості надавати допомогу, відповідач належної матеріальної допомоги у добровільному порядку позивачу не надає та останній фактично перебуває на утриманні діда та баби. Однак отриманих коштів позивачу не вистачає, оскільки він не може в повній мірі забезпечити себе повноцінним харчуванням та лікуванням, купувати одяг, взуття та інше. З огляду на те, що та допомога, яку надають йому дід та баба є недостатньою, у той же час він потребує коштів для забезпечення мінімальних життєвих потреб та продовження навчання, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 22 вересня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Відповідач зазначає, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитиниу розмірі 1/4 частки від свого доходу, який становить в середньому 25400,00 грн. на місяць, оскільки останніми роками він хворіє, але на лікарняному не перебуває, оскільки за одинь день лікарняного з його заробітної плати відраховуються грошові кошти у сумі 500,00 грн. Окрім того, вказує, що щомісячно він несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем його проживання. Проживає разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримає грошове забезпечення у розмірі 800,00 грн., з синами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яким потрібно купувати продукти харчування, ліки, одяг. Наголошує, що грошових коштів на родину йому не вистачає і він змушений використовувати кредитні кошти. Окрім того, [PERSON] вказує, що він має батьків пенсійного віку, яким потрібна фінансова допомога, оскільки останні отримують відносно малу пенсію. При цьому, після перенесеного інсульта, батько відповідача потребує щорічного стаціонарного лікування на яке потрібно витрачати кошти. Тому, відповідач змушений надавати частину грошових коштів зі своєї заробітної плати на лікування батька. Також, відповідач вказує, що наприкінці 2024 року він перевіз до своєї родини бабусю дружини [PERSON] , [INFO] , яка через свій похилий вік втратила змогу самостійно пересуватися. При цьому, зазначив, що через мізерну пенсію бабусі, доводиться додатково витрачати на неї кошти із сімейного бюджету на ліки, їжу та інші речі. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Окрім того, дружина відповідача - [PERSON] надала письмові пояснення, де підтвердила обставини наведені [PERSON] у відзиі на позовну заяву. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. В матеріалах справи містяться заяви сторін про розгляд справи без їх участі. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , останній народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Із довідки Комунального закладу «Жовтоводський фаховий педагогічний колледж Дніпропетровської обласної ради» Дніпропетровської обласної ради» №01-42/143 від 17.07.2025 вбачається, що [PERSON] , після досягення повноліття, продовжує навчання та на теперішній час є студентом 4-го курсу денної форми навчання Комунального закладу «Жовтоводський фаховий педагогічний колледж Дніпропетровської обласної ради» Дніпропетровської обласної ради». Навчається на бюджетній основі за спеціальністю 013 Початкова освіта з 01 вересня 2022 року по теперішній час. Термін навчання 01 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року. У зв`язку з цим повнолітня донька, що продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги від батьків на своє утримання. У той же час, за словами позивача, на теперішній час його матеріальним забезпеченням займається виключно дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] . Окрім того, як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] та має двох неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Аналізуючи зібрані докази, враховуючи наявність у відповідача на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на його утримання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача та стягувати у такому розмірі щомісяця до закінчення навчання позивачем, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, за умови продовження навчання, почавши стягнення з 21 серпня 2025 року. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial