Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

До Слобідського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк», подана його представником, до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним догором, в якому просили суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №№491031943 від 14.08.2020 у розмірі 46902,15 грн., та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.08.2020 між АТ «Альфа Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір шляхом прийняття Оферти на укладання угоди про надання кредиту №491031943. Відповідно до умов договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 27056.95 грн., строк кредитування становить 48 місяці, процентна ставка відсотків річних - 39,9 %, тип відсоткової ставки фіксована. Датою повернення кредиту є 17.08.2024. Вищезазначені умови погоджені та підписані сторонами кредитного договору, а також відображені у його складових частинах. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісійну винагороду в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього-графіком платежів. Позивач зазначає, що ним зобов`язання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов`язання не виконує, в зв`язку з чим станом на 04.07.2025 існує заборгованість у сумі 46902,15 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 21047,33 грн., за відсотками 25854,82 грн. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 04 вересня 2025 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Новобаварського районного суду міста Харкова. Згідно супровідного листа Слобідського районного суду міста Харкова від 22.09.2025 справа надійшла до Новобаварського районного суду міста Харкова 30.09.2025 року. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2025 року для розгляду вказаної справи було визначено головуючого суддю Рубіжного С.О. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 03.10.2025 року позов залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 03.10.2025 року представником позивача вказані недоліки позовної заяви були усунуті. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 20.10.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. Представник позивача Альховська І.Б, яка діє на підставі довіреності №024776/25 від 01.09.2025 року, в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України у судове засідання не з`явилась в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 22.01.2026 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.08.2020 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту №491031943, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту. Відповідно до яких відповідач отримав кредит у розмірі 27056.95грн., строк кредитування становить 48 місяці, процентна ставка відсотків річних 39,90 %, тип відсоткової ставки фіксована. Датою повернення кредиту є 17.08.2024. кредит надається позичальнику для: повернення заборгованості за кредитним договором №631105124 від 21.02.2019. Розмір 27056.95 грн.. (а.с. 18). Також відповідачем підписано Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту №491031943 від 14.08.2020, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. Порядок повернення кредиту до останнього числа кожного місяці з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 54526,17 грн., загальна кількість платежів 48 ( а.с. 19). Власним підписом Позичальник підтвердив, що він ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування; а також, що він отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (зворот а.с. 18). 17.08.2020 АТ «Альфа-Банк» перераховано на рахунок відповідача суму кредиту у розмірі 27056,95 грн. про що у названу дату складено меморіальний ордер 361900 (а.с. 23). 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року (а.с. 24-27). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Оціюючи надані докази, пояснення сторін, суд вважає позов частково обґрунтованим з наступних підстав. Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Судувід 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження№ 14-154цс18). У разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець, за ч. 4 ст. 16 Законом України «Про споживче кредитування» має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Як зазначено вище, 11.04.2025 позивачем надіслано вимогу про усунення порушень. Доказів отримання відповідачем вимоги матеріали справи не містять. В зазначеній вимозі позивач зазначив, що загальна сума заборгованості станом на 24.03.2025 загальна сума заборгованості становить 46902,15 грн. (а.с. 29,30). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором №491031943 від 14.08.2020 станом на 04.07.2025 складає 46902,15 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 21 047,33 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 25 854,82 грн. (а.с. 21-22). Як зазначено в оферті на укладання угоди про надання кредиту №491031943 від 14.08.2020 визначено, що невід`ємною частиною угоди є Додаток №1 Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, яким визначено фіксовану щомісячну сплату до договору тілу кредиту та процентів із визначенням відповідних сум, яка мала бути сплачена в останню дату кожного місяця відповідного року. При цьому розрахунок суми заборгованості містить розбіжності в частині визначення щомісячного розміру процентів, які підлягали сплаті та розміру процентів в Додатку №1 Графіку платежів. При цьому зміна розміру сум процентів або право перерахунку в зв`язку із припиненням позичальником здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту умовами договору не передбачена та доказів з посиланням на умови договору, яка надає право позивачу здійснювати в односторонньому зміну щомісячного розміру процентів не надано. Як вбачається з наданих доказів, відповідачем сплачено в загальному розмірі 20644,00 грн.. Згідно Додатку №1 - Графіку платежів відповідач мала сплачувати аутентчними платежами по 1135,97 грн. щомісяця, та 1135, 58 грн. останній платіж. Загальна сума кредиту складала 54526,17 грн. Термін користування кредитом 48 місяців. Датою повернення кредиту є 17.08.2024. З розрахунку вбачається, що позивачем нараховувались відсотки по 17.03.2025 включно, що суперечить умовам договору. Таким чином, враховуючи що за умовами договору №491031943 від 14.08.2020 вартість кредиту для споживача за вест строк користування кредитом складає 54526,17 грн., а відповідачем в рахунок погашення заборгованості сплачено 20644,00 грн. суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 33882,17 грн. (54526,17 20644,00). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5). Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1749,94 грн., який пропорційно до обґрунтованих позовних вимог в розмірі 33882,17 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial