Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Борзовець О.В.; [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] звернулися до суду з позовом до УМКВМ Полтавської міської ради про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування житловим приміщенням. В якій прохали : прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на правових підставах у кімнаті [ADDRESS] з 12.05.2021 та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право користування житловим приміщенням [ADDRESS] з 12 травня 2021 року; встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] на правових підставах у кімнаті [ADDRESS] з 06.10.2021 та визнати за [PERSON] , [INFO] право користування житловим приміщенням кімнатою [ADDRESS] з 06 жовтня 2021 року. 14 листопада 2025 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №554/16232/25. Здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання по суті призначено на 16.12.2025 об 15.00 годині приміщенні Шевченківського районного суду міста Полтава. Викликано у судове засідання учасників справи : позивача,представника позивача, адвоката, представника відповідача, представника третьої особи. 15 грудня 2025 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог. Прохали : прийняти клопотання до розгляду та долучити до матеріалів справи; вважати чинними наступні позовні вимоги: встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на правових підставах у кімнаті [ADDRESS] , загальною площею 17,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, з 17.05.2021 та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] , загальною площею 17,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, з 17.05.2021; встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , на правових підставах у кімнаті [ADDRESS] , загальною площею 17,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, з 06.10.2021 та визнати за [PERSON] , [INFO] право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] , загальною площею 17,3 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м з 06 жовтня 2021 року. Судові витрати покласти на позивача. 16 грудня 2025 року до суду надійшов відзив від представника відповідача УМКВМ на позовну заяву. В якому зазначили, що УМКВМ у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду з огляду на наступне. Позивач зазначає, що вона проживає у гуртожитку по [ADDRESS] з 18.11.2015, що підтверджується відміткою про місце реєстрації в паспорті громадянина України, а саме в кімнаті [ADDRESS] . На підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку від 12.05.2021 № 27, виданого ПП «ДП Керамік-побут», [PERSON] заселилася в кім. [ADDRESS] . Зазначене підтверджується відміткою від 17.05.2021 про місце реєстрації в паспорті громадянина України, а саме в кімнаті [ADDRESS] . Разом з тим, технічний паспорт, виконаний ФОП [PERSON] 22.04.2016, відповідно до якого визначався номер кімнати під час надання ордера на житлову площу в гуртожитку позивачу, містив помилки. Відповідно до технічного паспорта виготовленого, ПП БТІ «Інвентаризатор» станом на 04.07.2017, а також технічного паспорта виготовленого, ПП БТІ «Інвентаризатор» станом на 22.09.2023, на підставі якого проведено державну реєстрації права комунальної власності за Полтавською міською радою на гуртожиток по [ADDRESS] , проведено перенумерацію кімнат, зокрема номер кімнати 26 змінився на номер 20. Позивач просить суд визнати за нею та її малолітнім сином [PERSON] право користування жилим приміщенням кімнатою [ADDRESS] з метою подальшої приватизації зазначеної кімнати. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу Пунктом 15 статті 1 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено, що проживання у гуртожитку протягом тривалого часу - проживання у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років. Вимога щодо проживання у гуртожитку протягом тривалого часу не поширюється на членів сім`ї громадянина, якому видано ордер на жилу площу в гуртожитку та який є основним наймачем жилого приміщення в гуртожитку, а також на мешканців гуртожитків, які на правових підставах були вселені у гуртожиток, фактично проживали в гуртожитку сукупно не менше одного року та стали учасниками антитерористичної операції у складі Збройних Сил України, Національної гвардії України, органів внутрішніх справ України та інших військових формувань, створених відповідно до закону, та добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Згідно з пунктом 14 статті 1 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку на правових підставах - проживання у гуртожитку (використання жилої площі в гуртожитку в якості житла) відповідно до цього Закону, а саме у відомчих гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі спеціального ордера,виданого згідно із статтею 129 Житлового кодексу України. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України «Про житловий фонд соціального призначення»), або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім`ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України). За змістом пункту 14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, що затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009, громадяни, які проживають у гуртожитках, що перебувають у власності підприємств, установ, організацій, утворених у процесі корпоратизації чи приватизації, набувають право на приватизацію займаних жилих приміщень після передачі таких гуртожитків у комунальну власність та за умови, що вони фактично проживають у таких гуртожитках на правових підставах і тривалий час (не менше п`яти років). Управління майном комунальної власності міста є виконавчим органом Полтавської міської ради, створеним для реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю Полтавської міської територіальної громади, та у сфері житлового законодавства. При цьому, право комунальної власності належить Полтавській міській територіальній громаді в особі Полтавської міської ради. Управління майном комунальної власності міста діє виключно в межах закону і жодними своїми діями чи бездіяльністю не створювало порушення, невизнання чи оспорювання прав позивача, в тому числі і права на приватизацію житла. У відповідності до частини 4 та частини 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. З аналізу вищезазначених норм випливає, що право на приватизацію це закріплене, визнане та гарантоване чинним законодавством України право громадян, що спрямоване на реалізацію конституційного права на житло. Однак, для використання права на приватизацію житла у гуртожитку особа має подати до уповноваженого органу всі необхідні документи, які, в тому числі, підтверджують вселення у гуртожиток на правових підставах та фактичне проживання у гуртожитку протягом тривалого часу (постійно сукупно п`ять і більше років). Враховуючи вищевикладене, у вирішенні справи № 554/16232/25 за позовною заявою [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням, УМКВМ покладається на розсуд суду з врахуванням зазначеного у відзиві, та просить розглянути справу без участі представника управління. Позивач [PERSON] , котра діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] 16.12.2025, 22.01.2026 в судові засідання не з`явилися, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлені, шляхом надіслання на останню відому судові адресу судових повісток та копії ухвал про відкриття провадження у справі, до суду повернуто конверти з відміткою, що одержувач відсутній за вказаною адресою. Представник позивача [PERSON] , за ордером адвокат Борзовець О.В. 16.12.2025, 22.01.2026 в судові засідання не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим шляхом доставлення до електронної скриньки судових повідосток про виклик до суду. Надіслав суду два клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. В яких прохав : прийняти клопотання до розгляду та долучити до матеріалів справи; розгляд справи, що призначено на 16.12.2025, 22.01.2026 здійснити без участі позивача та представника позивача; розглянути за задовольнити клопотання про уточнення позовних вимог. В уточнених позовних вимогах також прохав - судові витрати покласти на позивача. Відповідач УМКВМ Полтавської міської ради 16.12.2025, 22.01.2026 в судове засідання свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлені, шляхом отримання : судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позову з додатками, судової повістки до електронного кабінету відповідно. Надіслали суду відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду та прохають розглянути справу без участі представника управління. Третя особа КП «ЖЕО №2» ПМР 16.12.2025, 22.01.2026 в судові засідання свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлені, шляхом отримання судових повісток та ухвали про відкриття провадження у справі до електронного кабінету. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що [PERSON] проживає у гуртожитку по [ADDRESS] з 18.11.2015, що підтверджується відміткою про місце реєстрації в паспорті громадянина України [PERSON] , а саме в кімнаті [ADDRESS] . На підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку від 12.05.2021 № 27, виданого ПП «ДП Керамік-побут», [PERSON] заселилася в кімнату [ADDRESS] , що підтверджується відміткою від 17.05.2021 про місце реєстрації в паспорті громадянина України [PERSON] , а саме в кімнаті [ADDRESS] . Громадянка України, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована [ADDRESS] з 17.05.2021, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , виданий Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 24 листопада 2007 року. Громадянин України, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Полтава, зареєстрований [ADDRESS] з 06.10.2021, що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 06.10.2021 за №01-12-05.1-09/24687. Разом з тим, технічний паспорт, виконаний ФОП [PERSON] 22.04.2016, відповідно до якого визначався номер кімнати під час надання ордера на житлову площу в гуртожитку позивачу [PERSON] , містив помилки. Таким чином, позивач [PERSON] та її малолітній син [PERSON] , [INFO] , у встановленому законом порядку зареєстрували своє постійне місце проживання в кімнаті [ADDRESS] , що підтверджується відповідною відміткою в паспорті громадянина України [PERSON] та довідкою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Вказана адреса є постійним зареєстрованим у встановлений законом порядку місцем проживання позивачів. Відповідно до технічного паспорта виготовленого, ПП БТІ «Інвентаризатор» станом на 04.07.2017, а також технічного паспорта виготовленого, ПП БТІ «Інвентаризатор» станом на 22.09.2023, на підставі якого проведено державну реєстрації права комунальної власності за Полтавською міською радою на гуртожиток по [ADDRESS] , проведено перенумерацію кімнат, зокрема номер кімнати 26 змінився на номер 20. Таким чином власником кімнати [ADDRESS] є Полтавська міська рада. Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). Згідно ч.2 ст.65 Житлового кодексу України, особи, що вселилися в жиле приміщення як член сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користуватися жилим приміщенням. Статтею 9 Житлового кодексу України встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах, та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв) державного житлового фонду на користь громадян України. Правові основи приватизації житла, що знаходяться в державній власності, визначені в Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», який прийнято 19 червня 1992 року за № 2482-Х11. Згідно з положеннями ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Як слідує з матеріалів справи, [PERSON] , малолітній [PERSON] , [INFO] , постійно проживають у кімнаті [ADDRESS] , на праві користування житлом. Таким чином, позивач [PERSON] , малолітній [PERSON] , [INFO] , на законних підставах були вселені та постійно проживають, в спірній квартирі, де підтримується чистота та порядок, сплачуються всі необхідні платежі за користування житлом. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 16 ЦК України визначає, що одним з можливих способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки станом на теперішній час у позивача [PERSON] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , виникають труднощі в реалізації їх житлових прав на вказану квартиру, пов`язані із визнанням за ними права користування вказаним жилим приміщенням на законних підставах, та щодо можливої приватизації житла у подальшому. Судові витрати у справі сплачені позивачем [PERSON] при подачі заяви до суду складають 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Outcome: approved