Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28) через свого представника звернулося до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 12.04.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1435628. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 94737,49 грн, що складається з 14300 грн заборгованість за тілом кредиту, 73287,5 грн заборгованість за відсотками. 01.022024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 28112024. 31.03.2025 року Броварським міськрайонним судом Київської області було постановлену ухвалу про направлення цивільної справи № 361/2921/25 за територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену цивільну справу передано у провадження судді Краснокутської Н.С. 23.10.2025 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено розгляд цивільної справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 26.11.2025 року, об 11:20 хв. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його проживання та оголошенням на офіційному сайті суду. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 12.04.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1435628, відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 14300 грн. 00 коп., строком на 350 днів. Згідно з п.п. 1.1. Кредитного договору № 1435628 від 12.04.2024 року, кредитор передав позичальникові кошти з метою задоволення його потреб, котрі не пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності (договір про споживчий кредит). Відповідно до п. 1.2. та 1.3. Кредитного договору № 1435628 від 12.04.2024 року, сума (загальний розмір) кредиту становить 14300 грн, який надається загальним строком на 350 днів. Згідно з п. 1.4. Кредитного договору № 1435628 від 12.04.2024 року, періодичність платежів зі сплати процентів 25 днів. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 94737,49 грн, що складається з 14300 грн заборгованість за тілом кредиту, 73287,5 грн заборгованість за відсотками. 28.11.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 28112024. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано копію договору про споживчий кредит № 1435628 від 12.04.2024 року, копію паспорту споживчого кредиту, копію додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 1435628 від 12.04.2024 року, копію додатку № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 1435628 від 12.04.2024 року, копію довідки про ідентифікацію, копію розрахунку заборгованості до кредитного договору № 1435628 від 12.04.2024 року, копію договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024 року, копію витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024 року, копію акту приймання-передачі реєстру боржників від 28.11.2024 року до договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024 року. Таким чином, право вимоги перейшло до нового кредитора, що у свою чергу дає йому право на стягнення заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу у відповідності до положень ст. 137 ЦПК України, суд виходить з наступного, а саме: на підтвердження понесених витрат позивачем було надано наступні документи: договір про надання правової допомоги № 0103 від 01.03.2024 року, витяг із замовлення № 28, детальний опис виконаних робіт, тому вимога про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved