Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

09 вересня 2025 року [PERSON] звернувсь до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення 10948,99 грн. В обґрунтування позову посилалась на те, що 23 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження №59886959 на підставі виконавчого напису нотаріуса №17665 від 05.08.2019, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк». З даного приводу [PERSON] звернувся з позовом до АТ «Перший Український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису №17665 від 05.08.2019 р., що видав приватний нотаріус КМНО Хара Н.С. таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області у справі №683/2550/2021 від 12 жовтня 2021 року позов задоволено і визнано таким, що не підлягає виконанню, вищевказаний виконавчий напис, стягнуто на користь [PERSON] 908 грн. сплаченого судового збору. Однак, на час постановлення рішення та набрання рішенням законної, приватним виконавцем вже було стягнуто із позивача всю суму заборгованості, виконавчого збору та витрат за проведення виконавчих дій в розмірі 10040,99 грн. - 8764,53 грн. основного боргу + 876,45 грн. основної винагороди + 219,88 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження + 180,13 додаткових витрат виконавчого провадження. Крім цього, відповідачем не сплачено позивачу в добровільному порядку судовий збір в розмірі 908 грн. Таким чином, відповідачем, як суб`єктом господарювання завдано позивачу, як споживачеві банківських послуг, внаслідок безпідставного звернення до виконавчої служби із неправомірним виконавчим написом нотаріуса, збитків на загальну суму 10948,99 грн. Представник позивача звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його та позивача відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, з наведених у позові підстав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, частково, з наступних підстав. Так, відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом двадцять другим частини першої статті першої Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, а п.17 ч.1 вказаної статті Закону визначено, що продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб, виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (п.3 ч.1 ст.1 Закону). Тобто у даних спірних правовідносинах позивач є споживачем фінансових послуг, а відповідач є їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. Таким чином, враховуючи споживчий характер правовідносин між банком і користувачем платіжних послуг, суд повинен виходити з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Також, згідно п.3) ч.3 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Судом встановлено, що 10 та 23 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. у виконавчому провадженні ВП №59886959 винесено постанови: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження - 219,88 грн.; про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження 180,13 грн.; про стягнення з боржника основної винагороди 876,45 грн., відповідно. Як вбачається з даних постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №59886959 приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. від 10.08.2021 про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в сумі 8764,53 грн. на підставі виконавчого документу, виданого приватним виконавцем КМНО Харою Н.С., заборгованість, основну винагороду та витрати на проведення виконавчих дій сплачено боржником у повному обсязі. З вищенаведеного, вбачається що за виконавчим провадженням ВП №59886959 здійсненого приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису від 05.08.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. та зареєстрованого в реєстрі за №17665 з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» було примусово стягнуто 10040,99 грн., з яких 8764,53 грн. основного боргу, 219,88 грн. - мінімальних витрат виконавчого провадження, 180,13 грн. додаткових витрат виконавчого провадження та 876,45 грн. основної винагороди виконавця. Натомість заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області справа №683/2550/21 провадження №2/683/1128/2021 від 12 жовтня 2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 05.08.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. та зареєстрований в реєстрі за №17665 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в сумі 8764,53 грн. та стягнуто із АТ «Перший Український міжнародний банк» на користь [PERSON] 908 грн. сплаченого судового збору. Таким чином з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] підлягає стягненню 10040,99 грн., з яких 8764,53 грн. основний борг, 219,88 грн. - розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, 180,13 грн. розмір додаткових витрат виконавчого провадження та 876,45 грн. основної винагороди виконавця. Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] 908 грн. судового збору, що був сплачений позивачем [PERSON] при подачі позову до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 05.08.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за р.№17665 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в сумі 8764,53 грн., оскільки за наслідками розгляду вказаного позову, як зазначено вище, Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області у справі №683/2550/21 провадження №2/683/1128/2021 12 жовтня 2021 року ухвало заочне рішення, яким вже вирішено питання судових витрат. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1110,79 грн. (10948,49 грн. - ціна позову та задоволено на суму 10040,99 грн., що складає 91,71 % ціни позову х 1211,2 грн. судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: partial