Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Адвокат Гур`єв Андрій Альбертович, що є представником [PERSON] , звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Шабанов Віталій Валерійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаннюю, де зазначив таке. Під час подання позовної заяви позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, які очікує понести у зв?язку із розглядом справи. На підтвердження цьому додає наступні документи: копію Договору № 02/12/2021 про надання професійної правничої допомоги від 16 грудня 2021 року; копію Додаткової угоди № 6від 24 липня 2024 року до Договору № 02/12/2021 від 16 грудня 2021 року про надання професійної правничої допомоги; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 05 січня 2026 року. Просив стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНФОРС» на користь [PERSON] витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Через систему «Електронний суд» за вхідним № 330/26-вх від 16 січня 2026 року представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» Пивоваров П. Є. надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки вважає її безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню. Посилаючись на практику ЕСПЛ та Верховного Суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На думку представника, позовна заява про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є шаблонним документом, підготовка якого не потребує багато часу, значних зусиль, особливих навиків та знань, і не може вважатися складною юридичною роботою. Судова практика з питань визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у подібних правовідносинах є сталою. Отже, витрати на професійну правничу допомогу на суму 10000,00 грн є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, більш того, не надано жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку. Також зазначив, що заява не відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України, оскільки не містить відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін по справі, а тому її слід повернути заявнику без розгляду. Просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши заяву представника позивача, заперечення представника відповідача на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 грудня 2025 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Шабанов Віталій Валерійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчиненого 17 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований у реєстрі за № 185863, про стягнення зі [PERSON] , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості, що виникла за Договором позики № 2452987 від 18 липня 2019 року, у розмірі 34889,00 гривень та витрат по сплаті судового збору 1211,20 гривень. За ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки, при ухваленні рішення 29 грудня 2025 року Нововодолазьким районним судом Харківської області по цивільній справі № 631/99/25 не вирішено питання щодо судових витрат, а саме, витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання шляхом ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 цієї ж статті закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України унормовані питання витрат на професійну правничу допомогу. За ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з п. 4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Судом встановлено, що 16 грудня 2021 року між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Гур`єв та партнери» укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 02/12/2021. Згідно з п. 1.1.розділу 1 Договору № 02/12/2021 клієнт доручає, а Адвокатське об?єднання приймає на себе зобов?язання надавати професійну правничу допомогу (юридичні послуги), які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов?язується прийняти її та оплатити Адвокатському об?єднанню зазначені послуги. Відповідно до п. 10.1. розділу 10 Договору № 02/12/2021 розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та порядок його сплати визначається Сторонами у порядку, що передбачений п. 2.4. Договору. Прийняття кожного доручення оформляється Додатковою угодою до цього Договору, яка є окремим договірним зобов?язанням і в якій зазначаються вид правничої допомоги, орієнтовні строки її надання, розмір гонорару (винагороди) та фактичних витрат, а також порядок їх сплати тощо (п. 2.4.розділу 2 Договору № 02/12/2021). За п. 10.2.розділу 10 Договору № 02/12/2021 остаточний розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та/або порядок його сплати визначається Сторонами шляхом підписання Акту. Положеннями ч. 1 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві представником позивача було вказано витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень. При зверненні до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення адвокат Гур`єв А. А. додав копію Договору № 02/12/2021 про надання професійної правничої допомоги від 16 грудня 2021 року, копію Додаткової угоди № 6 від 24 липня 2024 року до Договору № 02/12/2021 від 16 грудня 2021 року про надання професійної правничої допомоги та копію акту прийому-передачі наданих послуг від 05 січня 2026 року. Відтак, підстав для застосування приписів ч. 2 ст. 134 ЦПК України, судом не встановлено. За ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначила, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Відповідно до висновку Верховного Суду у додатковій постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. З копії Додаткової угоди № 6 вбачається, що 24 липня 2024 року між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Гур`єв та партнери» укладено додаткову угоду № 3 до договору № 02/12/2021 від 16 грудня 2021 року про надання професійної правничої допомоги. Відповідно до п. 1 додаткової угоди клієнт доручає, а Адвокатське об?єднання зобов?язується надати професійну правничу допомогу Клієнту в порядку цивільного судочинства щодо визнання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 185863 від 17 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості, що виникла за кредитним договором у розмірі 34889,00 гривень таким, що не підлягає виконанню. Згідно з п. 3 додаткової угоди загальна сума гонорару (винагороди) складає 10000,00 грн та сплачується Клієнтом протягом 10 (десяти) робочих днів з дня ухвалення рішення, яким закінчується провадження у справі. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 05 січня 2026 року адвокатським об?єднанням було надано Клієнту наступні види правничої допомоги в порядку цивільного судочинства в рамках справи № 631/99/25; ??ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 66359165 (2 години) - 2000 грн; ??надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики (3 години) - 3000 грн; ??складання, оформлення і надсилання позовної заяви (3 години) - 3000 грн; складання, оформлення і надсилання інших процесуальних та не процесуальних документів (2 години) - 2000 грн. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Представник відповідача зазначив про необхідністьзменшення розміру витрат на правничу допомогу, навівши обґрунтування своєї позиції. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Верховний Суд у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19) зазначив, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial