Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

У листопаді 2025 року до суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі Товариство) із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в загальному розмірі 18 956,07 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 11.02.2018 між акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №2017974464. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України. Внаслідок чого, 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу № 24/03/23, згідно якого АТ «ОТП БАНК» відступив на користь Товариства права вимоги за кредитним договором № 2017974464 від 11.02.2018 року, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Оскільки станом на день звернення до суду заборгованість у вказаній вище сумі не сплачена, тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість у загальному розмірі 18 956,07грн, із яких: 9 482,53 грн - заборгованість по тілу кредиту, 9 473,54 грн - заборгованість по відсотках. Згідно з ухвалою судді від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідачці копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем цінним листом 22.11.2025. [PERSON] копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви у справі, надсилались судом за зареєстрованою адресою місця проживання, конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з довідкою відділення АТ «Укрпошта» від 05.12.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою, однак, відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відправлення вважається врученим адресату. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позов не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та згідно зі ст. 280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що 11.02.2018 між акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №2017974464, за умовами якого держатель відкриває картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Розмір кредитного ліміту складає 8200 грн (п. 1.2 Договору). Строк дії кредитного ліміту становить 3 роки (п.1.4 Договору). Відповідно до Договору, за користування Кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, Банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами Банку та на дату укладання Договору становить 40 % річних по операціях розрахунків карткою за товари в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день. За даними пункту 1.6 Договору встановлено розмір процентної ставки в період дії пільгового періоду, який визначається Правилами, який становить 0,01 % річних. Емітована картка була отримана відповідачкою з терміном дії 09/21, що підтверджується її підписом на розписці. Крім того [PERSON] власноручно підписано Паспорт споживчого кредиту. Факт отримання відповідачкою кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою з рахунку клієнта №2017974464_CARD. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2017974464_CARD від 11.02.2018, станом на 24 березня 2023 року, за період з 12.02.2018 по 14.03.2023, загальна сума заборгованості відповідачки становить 18 956,07 грн. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та Товариством укладено Договір факторингу № 24/03/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передало (відступає) ТОВ «Брайт Інвестмент» за плату належні йому Права Вимоги щодо боржників, зазначених у реєстрі божників, зокрема за кредитним Договором №2017974464. Факт оплати Товариством відступлених для нього прав вимоги підтверджується копією платіжної інструкції №46 від 24.03.2023. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 18 956,07 грн, з яких: 9482,53 грн - заборгованість по тілу кредиту, 9473,54 грн - заборгованість по відсотках. 17.10.2025 позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак вона не була виконана. Отже, суд встановив, що між первісним кредитором та відповідачкою виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останньою зобов`язань за укладеним нею кредитним договором, право вимоги за яким було правомірно відступлено позивачу. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Також відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом такого договору, згідно зі статтею 1078 ЦК України, може бути право грошової вимоги, що існує на даний час. Сторонами є клієнт та фактор, яким, відповідно до статті 1079 ЦК України, може бути банк або інша фінансова установа, що має право здійснювати факторингові операції. При цьому, згідно зі статтею 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові (новому кредитору) за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги. Судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором було правомірно відступлено позивачу на підставі Договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року. Таким чином, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право належного кредитора до відповідачки за кредитним договором. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що кредитний договір №2017974464 від 11.02.2018 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] підписаний власноруч відповідачкою та є укладеним. Відповідачка уклала договір добровільно, з власної волі, погодившись на його умови та підтвердивши, що умови договору є їй зрозумілими. Враховуючи вищевикладене, позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідачки суму заборгованості, яка нарахована відповідно до умов договору, укладеного з нею. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, отримані в кредит кошти не повернула та проценти за користування ними у визначений Договором строк не сплатила. Враховуючи оформлені належним чином кредитний договір, договір факторингу Товариство є належним стягувачем заборгованості за договором з відповідачки у вигляді суми кредиту за його надання та процентів за користування ним. [PERSON] не надала до суду належних та допустимих доказів, які б спростували викладені обставини. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що заявлені Товариством позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Так, на підставі договору про надання правової допомоги №43115064 від 01.07.2025, додаткової угоди №2017974464 від 17.11.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4461, акту №2017974464 від 17.11.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Ольги Клещ» необхідних для надання правничої допомоги за позовом «Брайт Інвестмент» щодо стягнення кредитної заборгованості на підставі договору про надання правової допомоги №43115064 від 01.07.2025 та платіжної інструкція №2996 від 17.11.2025, адвокатом надано клієнту юридичні послуги, загальна вартість яких становить 5 000 грн. Відтак, згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу. Позивачем сплачений судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №2692 від 17.11.2025. У зв`язку з задоволенням позовних вимог, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути в користь позивача судовий збір у вказані вище сумі.

Outcome: approved