Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» ( далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс» ), інтереси якого представляє Соломко А.Г., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 120,54 грн. Позов обгрунтований тим, що 19 лютого 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1351-4187, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором С8711. Відповідачка [PERSON] підтвердила свою згоду, що підписаний договір разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором ( Графік платежів за Договором ) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким вона була попередньо ознайомлена. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 13 000,00 грн, строк кредитування 300днів, базовий період 14 днів, відсоткова ставка 2,50 %. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» умови договору виконало повністю, надавши [PERSON] кредит в розмірі 13 000,00 грн, шляхом зарахування цих коштів на рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті. Окрім цього, на підставі укладеної між сторонами по справі додаткової угоди від 02 березня 2024 року до договору про відкриття кредитної лінії № 1351-4187 від 02 березня 2024 року, [PERSON] було додатково надано в кредит в розмірі 2 600,00 грн шляхом зарахування цих коштів на рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті. Таким чином загальний розмір наданого відповідачці кредиту складає 15 600,00 грн. Взяті на себе зобов`язання позичальник не виконала, у зв`язку з чим станом на 19 вересня 2025 року утворилася заборгованість в розмірі 89 522,18 грн, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 989,14 грн, простроченої заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 76 533,04 грн. Після застосування позивачем програми лояльності, шляхом часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками, [PERSON] має непогашену заборгованість в розмірі 58 120,54 грн , яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 989,14 грн та простроченої заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 45 131,40 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 58 120,54 грн, а також понесені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Відповідачка [PERSON] не подала відзив на позов. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання представник позивача Соломко А.Г. не з`явилася. Директор ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєв Є.В. просив розглядати справу за відсутності їхнього представника, про що вказав у клопотанні, доданому до позовної заяви. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1959346 від 31 жовтня 2025 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] повторно не з`явилася в судове засідання, судові повістки повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст.223,280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи 19 лютого 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1351-4187 ( далі - Договір ) (а.с. 9-16). Відповідачка [PERSON] підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С8711. Відповідно до пункту 11.1. Договору цей договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повнісю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Сума кредиту становить 13 000,00 грн (п.2.3., п.4.1. Договору). Базовий період складає 14 календарних днів ( п. 4.8. Договору). Стандартна відсоткова ставка складає 2,50 % за кожен день користування кредитом.( п.4.10., п. 4.15. Договору). Пільгова процентна ставка 0,01% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду (п.10.1 Договору). Строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту - 14 грудня 2024 року (п. 4.12. Договору). Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, визначеної п. 4.1. Договору на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних ним реквізитів електронного платіжного засобу (п.4.6. Договору). 19 лютого 2024 року о 12 год 28 хв кредитні кошти в розмірі 13 000,00 грн перераховані платежем № 2427952017 на платіжну карту [NUMBER] , що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» та довідкою про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с.30, 35). 02 березня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] в електронній формі укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1351-4187 ( далі - Додаткова угода ) (а.с.32). Відповідачка [PERSON] підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С1114. Відповідно до п. 1. Додаткової угоди кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на момент укладення цієї додаткової угоди сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором не повернута та на момент укладення цієї додаткової угоди становить 12 989,60 грн. Згідно п.2.1., п.2.2. Додаткової угоди позичальник отримав у кредит додаткові кошти в розмірі 2 600,00 грн, дата надання кредиту 02 березня 2024 року. Сума неповернутого кредиту становить 15 589,60 грн ( п.3. Додаткової угоди). 02 березня 2024 року кредитні кошти в розмірі 2 600,00 грн були перераховані платежем №2432551953 на платіжну карту [NUMBER] , що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» та довідкою про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с.29, 35). Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 19 вересня 2025 року становить 89 522,18 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 12 989,14 грн та заборгованість за відсотками 76 533,04 грн (а.с. 36-43). З врахуванням застосування ТОВ «Укр Кредит Фінанс», як кредитором, програми лояльності, позивач просив стягнути з відповідачки 58 120,54 грн заборгованості за кредитним договором №1351-4187 від 19 лютого 2024 року, з яких 12 989,14 грн заборгованість за тілом кредиту та 45 131,40 грн заборгованість за відсотками. Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа (п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладенням споживчого кредиту за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, який вважається укладеним у письмовій формі, а також наявності зі сторони відповідачки невиконаних зобов`язань щодо повернення тіла кредиту в сумі 12 989,14 грн. Щодо стягнення заборгованості за відсотками, то суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відповідно до умов договору кредит надано на строк - 300 календарних днів, до 14 грудня 2024 року (п.4.12. Договору), а денна процентна ставка -2,50 % ( п. 4.10. Договору ). Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Однак пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Таким чином, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 4.10. кредитного договору щодо встановлення денної процентної ставки в розмірі 2,50 % , згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною з 23 квітня 2024 року. Оскільки з 23 квітня 2024 року по 14 грудня 2024 відсотки продовжувалися нараховуватися за щоденною відсотковою ставкою 2,50%, що є порушенням положень Закону України «Про споживче кредитування», тому суд здійснює перерахунок розміру заборгованості за відсотками наступним чином. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1351-4187 від 19 лютого 2024 року відповідачка здійснила часткове погашення заборгованості за кредитним договором, а саме: 07 березня 2024 року сплачено 769,74 грн, 16 березня 2024 року сплачено 1 898,00 грн, 17 березня 2024 року 5 400,00 грн, 10 квітня 2024 року 7 793,52 грн, 09 травня 2024 року 4 000,00 грн. Одже відповідачкою в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплачено 19 861,26 грн. Із вказаної суми 2 600,46 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку з чим з 17 березня 2024 року тіло кредиту становило 12 989,14 грн. З 19 лютого 2024 року по 23 лютого 2024 року тіло кредиту - 13 000,00 грн, відсоткова ставка 0,01%, тому розмір заборгованості за відсотками складає 6,50 грн ( 13 000,00 грн х 0,01% :100 % = 1,30 грн в день х 5 днів). З 24 лютого 2024 року по 01 березня 2024 року тіло кредиту - 12 989,60 грн, відсоткова ставка 0,01%, тому розмір заборгованості за відсотками складає 9,1 грн ( 12 989,60 грн х 0,01% :100 % = 1,30 грн в день х 7 днів). З 02 березня 2024 року по 03 березня 2024 року тіло кредиту - 15 589,60 грн, відсоткова ставка 0,01%, тому розмір заборгованості за відсотками складає 3,12 грн ( 15 589,60 грн х 0,01% : 100 % =1,56 грн в день х 2 дні). З 4 березня 2024 року по 16 березня 2024 року тіло кредиту - 15 589,60 грн, відсоткова ставка 2,50%, тому розмір заборгованості за відсотками складає 5 066,62 грн ( 15 589,60 грн х 2,50 % :100 % =389,74 грн в день х 13 днів). З 17 березня 2024 року по 22 квітня 2024 року тіло кредиту - 12 015,01 грн, відсоткова ставка 2,50%, тому розмір заборгованості за відсотками складає 12 339,74 грн ( 12 989,14 грн х 2,50 % : 100 % =324,73 грн в день х 37 днів). В період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року відсоткова ставка, встановлена Законом України «Про споживче кредитування» - 1,50% в день. Отже розмір заборгованості за відсотками за вказаний період, тобто за 120 днів складає 23 380,8 грн ( 12 989,14 грн х 1,50% : 100% = 194,84 грн в день х 120 днів ). Починаючи з 21 серпня 2024 року до 14 грудня 2024 року ( останній день строку кредитування) відсоткова ставка, встановлена Законом України «Про споживче кредитування» - 1,00 % в день. Одже розмір заборгованості за відсотками за вказаний період, тобто за 116 днів складає 15 067,24 грн ( 12 989,14 грн х 1,00% : 100% = 129,89 грн в день х 116 днів ). Отже загальний розмір заборгованості відповідачки за відсотками складає 55 548,39 грн ( 6,50 грн + 9,1 грн + 3,12 грн + 5 066,62 грн + 12 015,01 грн + 23 380,8 грн +15 067,24 грн ). Враховуючи, що відповідачка здійснила часткове погашення заборгованості за відсотками на суму 17 260,80 грн ( 19 861,26 грн - 2 600,46 грн ), тому розмір заборгованості відповідачки за відсотками за кредитним договором складає 38 287,59 грн ( 55 548,39 грн - 17 260,80 грн ). Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1351-4187 від 19 лютого 2024 року в розмірі 51 276,73 грн, з яких: 12 989,14 грн - заборгованість за тілом кредиту, 38 287,59 грн - заборгованість за відсотками. Щодо розподілу судових витрат Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4080 від 16 жовтня 2025 року. Позовні вимоги задоволено на 88,22 % ( 51 276,73 грн х 100% :58 120,54 грн ). Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2 137,04 грн судового збору ( 2 422,40 грн х 88,22 % : 100 %).

Outcome: partial