Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] , через свого представника - адвоката Пономаренко І.С. звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на квартиру, загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 серпня 2025 року з метою державної реєстрації права власності на квартиру, позивачка звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Макарівської селищної ради Київської області з відповідною заявою реєстраційний номер 68508327 та правовстановлюючими документами на квартиру, за наслідками розгляду яких державним реєстратором Макарівської селищної ради Київської області Дядюрою Аллою В`ячеславівною було прийнято Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №80555425 від 27.08.2025, через те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Вищевказані обставини унеможливлюють проведення державної реєстрації прав у порядку встановленому Законом. Зазначає, що у зв`язку із руйнуванням архіву «Великоновосілківського бюро технічної інвентаризації» та знищенням значної кількості архівної документації, відсутня можливість отримати у вказаного БТІ інформацію, необхідну для реєстрації права власності позивачки на вказану вище квартиру. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право приватної власності на квартиру, загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні. Позивачка у судове засідання не з`явилася. При цьому, представник позивача адвокат Пономаренко І.С.надала заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Великоновосілківської селищної військової адміністрації в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Оскільки сторони по справі у судове засідання не з`явилися, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданим 17 грудня 1993 року Відділом приватизації Великоновосілківської районної державної адміністрації (РДА) згідно з розпорядженням (наказом) від 15 грудня 1993 року №530, позивачці на праві власності належить квартира, загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння квартира має загальну площу 55,1кв.м. та складається з трьох кімнат житловою площею 32,7 кв.м., у тому числі: 1-а (перша) кімната - 11,6 кв.м., 2- а (друга) кімната - 12,3 кв.м., 3-я (третя) кімната 8,8 кв.м., кухні 11,6 кв.м.; коридору 6,3 кв.м., вбудованої шафи 4,5 кв.м., і зареєстрована Бюро по приватизації житла на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за №530. Як вбачається з відповіді Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Великоновосілківської селищної ради Донецької області від 18.08.2025 №08-28/835 на адвокатський запит у зв`язку із руйнуванням архіву «Великоновосілківського бюро технічної інвентаризації» та знищенням значної кількості архівної документації, відсутня можливість підтвердити чи проводилась реєстрація на об`єкт нерухомості (квартиру), розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки з ДРРПНМ щодо об`єкта №441069785 від 27.08.2025 право власності позивачки на квартиру за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З метою реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачка звернулася з заявою до державного реєстратора, однак їй було відмовлено у проведені реєстраційних дій, оскільки під час розгляду державним реєстратором встановлено, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Підтвердження права власності на житло на даний час відбувається за наявною інформацією про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За наявності оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно, але відсутності інформації про таке право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, особа має спершу зареєструвати своє право власності у цьому Реєстрі у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952- IV від 1 липня 2004 року (далі - Закон № 1952-ІУ). Закон № 1952-ІУ декларує, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або ж на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (частина третя статті 3). Також цей Закон покладає на державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язок запитувати від БТІ інформацію, необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником (стаття 10 Закону № 1952- IV). За таких умов декларативний принцип визнання права власності на нерухоме майно, що виникло до 1 січня 2013 року, залежить від того, чи наявний у державного реєстратора доступ до відповідних носіїв інформації про проведену державну реєстрацію права власності. В Рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій №80555425 від 27.08.2025 року зазначається, що згідно з інформацією відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Великоновосілківської селищної ради Донецької області, у зв`язку з руйнуванням архіву Великоновосілківського БТІ та знищенням архівної документації, що містить відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року, немає можливості підтвердити інформацію щодо реєстрації квартири за адресою: [ADDRESS] Отже, оскільки право власності на житло у позивача виникло до 2013 року, та підтверджується виключно паперовими документами, які наявні в нього, у зв`язку з чим державний реєстратор не може провести реєстраційні дії, тому єдиним способом підтвердити своє право власності на майно залишається звернення до суду у порядку статті 392 Цивільного кодексу України. За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Відповідно до положень статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачкою доведено належними доказами право власності на спірну квартиру, а тому її порушені права слід відновити. З огляду на викладене, ураховуючи надані суду докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved