Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

03 вересня 2025 року позивачка звернулася до Глибоцького районного суду Чернівецької області з позовом до відповідача, в якому просить визнати шлюб, укладений 26.07.2024 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та зареєстрований Сучевенською сільською радою 26.07.2024, недійсним через його фіктивність. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.07.2024 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб. Позивач зазначає, що шлюб був фіктивний, без наміру створення сім`ї, а тільки для отримання відстрочки від мобілізації оскільки [PERSON] була особою з інвалідністю ІІ-ї групи, що згідно чинного законодавства надавало б право чоловіку право на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією. З моменту реєстрації шлюбу позивач з відповідачем не проживали, не вели спільного господарства та не мали спільного сімейного бюджету. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити та дали згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, відзиву, будь-яких заяв чи клопотань не подав. За згодою позивача та представника позивача суд проводить заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, показання свідків та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою громадянки [PERSON] , [INFO] , їхні батьки [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , яка не мала дітей та проживала одна, померла [INFO] . Після смерті рідної сестри [PERSON] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Тимофтій Л.М. із заявою про відкриття спадкової справи та видачі їй свідоцтва про право на спадщину на майно померлої. Однак, згідно відповіді приватного нотаріуса Тимофтій Л.М. № 187/02-14 від 19.06.2025 [PERSON] стало відомо про те, що нотаріусу подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги, права на спадкування майна померлої сестри вона не має. Згодом позивачці стало відомо, що заяву про прийняття спадщини її рідної сестри подано чоловіком померлої громадянином [PERSON] , [INFO] , який уклав шлюб з її рідною сестрою для отримання відстрочки від мобілізації, оскільки її сестра була інвалідом ІІ групи. Згідно пояснень позивачки, що були надані нею в судовому засіданні, за життя сестра розповідала, що на прохання матері відповідача [PERSON] , яка колись працювала з її сестрою в страховій компанії «Оранта», вона погодилася зареєструвати шлюб з громадянином [PERSON] , щоб він мав право на відстрочку та зміг знайти собі роботу. Відповідач ніколи не проживав у її сестри, так само її сестра не проживала у нього, будь-яких відносин в них не було, оскільки її сестра годиться в матері відповідачу, так як старша віком від нього майже на 20 років. Та відповідач проживав та проживає зі своєю цивільною дружиною [PERSON] та їх спільним сином у себе вдома вже тривалий час, та будь-яких змін не було. 22.05.2025 року, [PERSON] , була в [PERSON] , і йшла по своїх справах і її окликала цивільна дружина відповідача [PERSON] , та підійшла до [PERSON] і сказала, що вона їде за [PERSON] , щоб він відкликав у нотаріуса свою заву про прийняття спадщини. На що вона дуже зраділа та подякувала їй. Однак, як потім дізналася, [PERSON] так і не забрав свою заяву у нотаріуса. В подальшому [PERSON] неодноразово просила [PERSON] , щоб він забрав свою заяву у нотаріуса, бо вона є інвалідом ІІ-ї групи і їй потрібна спадщина, що включає в себе лише земельний пай. Так як і сестра позивачки завжди їй казала, що пай залишиться їй. Її сестра з відповідачем не проживали разом, не були пов`язані спільним побутом, не мали взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, на час реєстрації шлюбу не мали наміру створити сім`ю, набути взаємні права та обов`язки подружжя. Сторони не проживали разом як сім`я, не вели спільне господарство, що свідчить про його фіктивність. Так, згідно інформації Глибоцького відділу ДРАЦС у Чернівецькому районі Чернівецької області № 340/36.6-13 від 23.08.2025 державна реєстрації шлюбу громадянки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , була проведена виконавчим комітетом Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області 26.07.2024 року. Державна реєстрація смерті громадянки [PERSON] , [INFO] , була проведена виконавчим комітетом Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області 25.11.2024. Відповідно до інформації [INFO] № 2/3740 від 21.08.2025 громадянин [PERSON] , [INFO] , у 2024 році двічі звертався із заявою про отримання відстрочки від мобілізації з підстав, передбачених п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме 15.08.2024 отримав відстрочку до 09.11.2024 (протокол № 10) та 25.11.2024 отримав відстрочку до 08.02.2025 (протокол № 21). Відповідно до п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані чоловіки, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи. Не дивлячись на те, що громадянка [PERSON] померла ще [INFO] , громадянин [PERSON] отримав відстрочку 25.11.2024, вже після смерті його дружини. Відповідно до ч.2 ст. 40 Сімейного кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його ухвалено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] ніколи не проживав спільно з громадянкою [PERSON] , про що в судовому засіданні засвідчити свідки - громадяни [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно інформації відділу обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Чернівецькій області від 20.08.2025 року допомогу на поховання померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] отримала [PERSON] , [INFO] . Тобто, допомогу не отримав її чоловік (відповідач), оскільки він не проводив поховання. Відповідно до довідки Сучевенської сільської ради № 235 від 18.06.2025 року громадянин [PERSON] не був зареєстрований і не проживав на території Сучевенської сільської ради, а саме в [ADDRESS] у домогосподарстві [PERSON] . Згідно довідки Сучевенської сільської ради № 234 від 18.06.2025 року на день смерті [PERSON] разом з нею в одному будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав. Згідно інформації Глибоцької селищної ради № 05-09/1184 від 21.08.2025 року громадянин [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та до складу його сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії пенсійного посвідчення громадянка [PERSON] , [INFO] , являлася інвалідом ІІ-ї групи загального захворювання, термін дії довічно. Згідно довідки сімейного лікаря [PERSON] громадянка [PERSON] з 1976 року хворіла та постійно зверталася за медичною допомогою. Відповідно до інформації Чернівецької обласної дирекції НАСК «Оранта» № 141 від 02.09.2025 інформація щодо перебування громадянки [PERSON] у шлюбі в дирекції відсутня. Таким чином, вищевикладеними доказами доведено факт фіктивності шлюбу, укладеного між рідною сестрою позивачки [PERSON] та громадянином [PERSON] , оскільки був укладений відповідачем виключно з метою отримання відстрочки від мобілізації. Позивачем зазначено, та підтвердження показаннями свідків, що [PERSON] має цивільну дружину [PERSON] та сина, і проживають вони у відповідача вдома тривалий час. Реєстрація шлюбу між сестрою позивачки [PERSON] та [PERSON] не відбувалася урочисто, без святкування у родинному колі. За показаннями позивачки, на реєстрацію шлюбу її та громадянина [PERSON] привезла у Сучевенську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області на автомобілі цивільна дружина [PERSON] [PERSON] . У Постанові КЦС ВС від 01.07.2021 у справі № 295/472/18 зазначається, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу. Як зазначається у Постанові КЦС ВС від 14.12.2021 у справі № 761/16077/19 у статті 42 СК України законодавцем визначено коло осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним. Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають, зокрема, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу. Тобто, у разі пред`явлення позову особою, яка вважає, що були порушені її права у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу слід встановити в чому таке порушення полягає. Тому, зважаючи на те, що цим шлюбом порушені права позивача, як спадкоємця, та через цей фіктивний шлюб вона може втратити своє право на отримання спадщини від її сестри. Постанова КЦС ВС від 06.03.2023 у справі № 396/579/21 - шлюбом визнається сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Належним відповідачем у справах за позовом про визнання шлюбу недійсним є особа, з якою зареєстровано шлюб. Постанова КЦС ВС від 10.11.2020 у справі № 761/16179/14-ц - згідно зі статтею 44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Відповідно до частин першої, другої статті 45 СК України недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення в осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Якщо протягом недійсного шлюбу особи набули майно, воно вважається таким, що належить їм на праві спільної часткової власності. Розмір часток кожного з них визначається відповідно до їхньої участі у придбанні цього майна своєю працею та коштами. У цій справі шлюб між сторонами визнаний недійсним, а тому він не створює жодних прав та обов`язків для сторін, між якими він був зареєстрований. Оскільки шлюб було зареєстровано без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, то такий шлюб є фіктивним і може бути визнаний недійсним за рішенням суду. За приписами частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Сімейним кодексом України визначено засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з частинами першими статей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану; шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За статтею 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (частина перша статті 40 СК України). Відповідно до частини другої статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Відповідно до статті 44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 13 постанови від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (стаття 40 СК України). Статтею 42 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність, якої обмежена. При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення (частина друга статті 41 СК України). Відповідно до положень СК України при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність. Слід зазначити, що фіктивність шлюбу характеризується відсутністю наміру сторін створити сім`ю, тобто, як і будь-який правочин, може бути визнаний фіктивним, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу. Водночас слід мати на увазі, що відсутність наміру створити сім`ю у момент укладення шлюбу може бути цілком компенсовано його появою після реєстрації шлюбу, коли за всіма об`єктивними обставинами можна стверджувати, що у особи з`явився намір створити сім`ю, наприклад коли після реєстрації шлюбу, який мав ознаки фіктивності, особи почали разом проживати, вести спільне господарство, дружина завагітніла або у подружжя народилися діти, батько піклується про дружину та дітей, подружжя запрошує до себе своїх батьків та друзів, підтримують інтимні стосунки, разом відпочивають та відвідують своїх рідних та близьких тощо (постанова Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 333/4510/18). Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із огляду на встановлені обставини справи та зібрані докази, суд дійшов висновку, що позивачкою доведено факт фіктивності шлюбу, оскільки шлюб укладався без мети реально створити сім`ю, після реєстрації шлюбу подружжя не проживало разом, не мало спільних прав та обов`язків, не вело спільного господарства та бюджету, не мали спільних дітей, особисто зустрілися лише під час реєстрації шлюбу. Відповідачем доводів позивача про фіктивність оспорюваного шлюбу не спростовано. Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позову. Позивач є особою з інвалідністю другої групи і згідно Закону звільнена від сплати судового збору (що підтверджується відповідними документами наявними в матеріалах справи). Згідно зі статтею141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved