Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

стислий виклад позиції позивача. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», через свого представника, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказав, що 06.05.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем укладено кредитний договір №04372-06/2024, на суму 5000,00 гривень. Станом на день звернення до суду заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються,сума боргу становить 20150,0 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 8400,00 грн заборгованість за відсотками, 6750,00 грн- заборгованість за штрафами. 24.09.2024 за договором факторингу №24092024 ТОВ «Стар файненс груп» відступило позивачу право грошової вимоги стосовно осіб, які є боржниками вказаного товариства, зокрема і до [PERSON] за кредитним договором №04372-06/2024 від 06.05.2024. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №04372-06/2024 від 06.05.2024 року в сумі 20150,0 гривень, судового збору в сумі 2422,40 гривень та 8000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Позиції учасників судового провадження. У визначений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві суду не надав Позивачсвого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи, у разі неявки відповідача просить справу розглядати за відсутності представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався про дату та час судового засідання за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У поданих до суду заявах представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. За вказаних обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06.11.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за клопотанням представника позивача витребувано докази (а.с.49). Ухвалою суду 03.12.2025 розгляд справи відкладено для повторного виклику відповідача (а.с.70). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 06.05.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем, укладено договір про надання фінансового кредиту №04372-06/2024, на суму 5000,00 гривень, строком на 120 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом: 1,50 % застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п.1,2 договору. У випадку прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 200% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежів. Договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором) (а.с.7-19). Відповідно до повідомлення ТОВ «Пейтек», яке надає платіжні послуги без відкриття рахунків від 18.04.2025 від ТОВ «Стар файненс груп» на платіжну картку клієнта перераховано кошти: 06.06.2024 о 12:25:03 на суму 5000,00 грн, маска картки [NUMBER] (а.с. 20). На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію, з якої слідує, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 05.06.2024 зараховано кошти на суму 5000,00 гривень (а.с. 62). Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Стар файненс груп», заборгованість відповідача за кредитним договором №04372-06/2024 від 05.06.2024, складає 5000,00 грн - тіло кредиту, 1650,00 грн відсотки, 6750,00 грн- прострочені відсотки, 6750,00 грн штраф (а.с.22). 24.09.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 24092024, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуває прав вимоги за кредитними договорами до боржників (а.с. 23-28). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 24092024, заборгованість відповідача за кредитним договором №04372-06/2024 від 05.06.2024 становить 20150,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 8400,00 грн заборгованість за відсотками, 6750,00 грн- заборгованість по штрафам (а.с.29). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ст.ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення Заявки на позику на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. Матеріалами справи доведено, що між первинним кредитором ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем було укладено електронний договір. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Первинний кредитор ТОВ «Стар файненс груп» свої зобов`язання відповідно договору №04372-06/2024 від 05.06.2024 про надання споживчого кредиту виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, не сплатив своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість за кредитним договором яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 8400,00 грн, а тому позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за штрафами, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка(штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання(невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що стягненні заборгованості за штрафами в розмірі 6750,00 грн. слід відмовити, оскільки його нарахування та стягнення в період дії воєнного стану суперечить вимогам закону. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 04372-06/2024 від 05.06.2024 року в розмірі 13400,00 гривень. Судові витрати. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Щодо вимог представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн., суд приходить до наступного. На підтвердження понесених позивачем судових витрат за надання правничої допомоги, позивачем надано копії документів, відповідно до яких ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесло судові витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн, а саме: договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет»; ордер про надання правничої допомоги адвокатом Усенко М.І.; детальний опис наданих послуг, виконаних АО «Апологет», необхідних для надання правничої (правової) допомоги у справі про стягнення заборгованості [PERSON] за кредитним договором; акт наданих послуг № 408, на суму 8000 грн. (а.с.32-38). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, складність та категорію справи, заперечення з відповідача щодо розміру витрат, суд уважає розмір витрат позивача у розмірі 3000,00 грн співмірними і розумними витратами позивача на професійну правничу допомогу у цій справі. Питання щодо судового збору суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial