Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

27.10.2025 від представника ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 25 512 грн 00 коп., яка складається з: 8 000 грн 00 коп. - сума кредиту; 10 666 грн 40 коп. - сума процентів за користування; 6 845 грн 60 коп. - нараховані позивачем проценти за 43 календарних днів; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп. Крім того просили у порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні витрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.07.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір № 6851477 про надання споживчого кредиту. На умовах, встановлених договором, ТОВ "Авентус Україна" зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується погасити кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.3 сума кредиту складає 8 000 грн 00 коп., строк кредитування - 364 днів; стандартна процентна ставка - 1,9% в день та застосовується в межах строку кредитування. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі 8 000 грн 00 коп. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію", при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. 27.05.2024 ТОВ "Авентус Україна" на підставі Договору факторингу № 27.05/24-Ф за плату відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" набуло право грошової вимоги до відповідача. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал". Так відповідно до укладеного договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 до позивача перейшло право вимоги за договором № 6851477 про надання споживчого кредиту від 11.07.2023 на загальну суму 18 666 грн 40 коп, з якої заборгованість за тілом кредиту - 8 000 грн 00 коп.; заборгованість за процентами - 10 666 грн 40 коп. Відповідно до умов договору № 6851477 про надання споживчого кредиту від 11.07.2023 строк кредиту 364 днів: з 11.07.2023 по 09.07.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу від 27.05.2024 №27.05/24-Ф, строк дії договору № 6851477 про надання споживчого кредиту від 11.07.2023 не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" у період з 28.05.2024 по 09.07.2024 (43 календарних дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 6 845 грн 60 коп. (8 000 грн 00 коп.* 1,99% = 159 грн 20 коп.*43 календарних днів). Таким чином, відповідач перед позивачем має заборгованість за договором № 6851477 про надання споживчого кредиту від 11.07.2023 в загальній сум 25 512 грн 00 коп., з якої: сума заборгованості за тілом кредиту - 8 000 грн 00 коп.; проценти нараховані первісним кредитором - 10 666 грн 40 коп.; проценти нараховані ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" за 43 календарних днів - 6 845 грн 60 коп. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.11.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 04.12.2025, а також витребувано АТ "Універсал Банк" інформацію щодо банківського рахунку [PERSON] , щодо зарахування останньому грошових коштів. 10.11.2025 до суду надійшла витребувана інформація. 04.12.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача судовий розгляд відкладено до 26.01.2026. 26.01.2026 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Столітній М. М. у позовній заяві просив проводити судовий розгляд за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними копій паспорту споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма); договору № 6851477 про надання споживчого кредиту від 11.07.2023; таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит; Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна" (нова редакція), затверджених Наказом № 205-ОД директора ТОВ "Авентус Україна" від 10.02.2022; листа генерального директора ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" від 29.05.2024 № 7/4950 щодо зарахування грошових коштів за договором; інформації наданої АТ "Універсал Банк" на виконання ухвали суду від 05.11.2025 в частині витребування доказів, підтверджується, що 11.07.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] був укладений договір № 6851477 про надання споживчого кредиту, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у загальному розмірі 8 000 грн 00 коп. на строк 364 днів, із стандартною процентною ставкою 1,99 відсотків в день, загальна вартістю кредиту за стандартною процентною ставкою між сторонами обумовлена на суму 65 670 грн 20 коп. (а. с. 18-27, 43-44, 63-64, 83-87, 88, 98-100). 27.05.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (нині ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал") укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до якого право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 6851477 від 11.07.2023 перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (а. с. 16-17, 49-59, 76-77). Згідно розрахунків заборгованості за договором № 6851477 від 11.07.2023 за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 25 512 грн 00 коп., з якої: сума заборгованості за тілом кредиту - 8 000 грн 00 коп.; проценти нараховані первісним кредитором - 10 666 грн 40 коп.; проценти нараховані ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" за 43 календарних днів - 6 845 грн 60 коп. (а. с. 67-74). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням між 11.07.2023 між ТОВ "Авнтус Україна" та [PERSON] договору № 6851477 про надання споживчого кредиту, право вимоги за якими перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" на підставі договору факторингу № 27.05/24-Ф, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитними договорами, які не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунки, або зобов`язання по сплаті нарахованих сум, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна заява ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 6851477 про надання споживчого кредиту від 11.07.2023 у розмірі 25 512 грн 00 коп., з якої: сума заборгованості за тілом кредиту - 8 000 грн 00 коп.; проценти нараховані первісним кредитором - 10 666 грн 40 коп.; проценти нараховані ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" за 43 календарних днів - 6 845 грн 60 коп. Щодо вимоги про нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України за відповідною формулою, суд зазначає наступне. Представник позивача в позовній заяві, також просив суд в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Відповідно до частин 10, 11 статті 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Таким чином, норма частин 10, 11 статті 265 ЦПК України передбачає, що лише приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України. Натомість позивач просив обумовити у рішенні нарахування інфляційних витрат та 3 % річних, відповідно до статті 625 ЦК України, нарахування яких не є предметом позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Окрім того, відповідно до п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин, вимога щодо зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних суперечить нормам Цивільного кодексу України та задоволенню не підлягає. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: Договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, заявки № 10384 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, рахунок на оплату № 11142-20/10-2025 від 20.10.2025 з переліком наданих та виконаних робіт з урахування вартості та витраченого часу, акта № 11142 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а. с. 13-14, 66, 75). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. З урахуванням викладеного, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача 2 422 грн 40 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 10 000 грн 00 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Outcome: partial