Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

13 листопада 2025 року КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 10852,81 грн та судові витрати (вхідний №45987/25, а.с.3-7). Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради здійснює постачання теплової енергії до будинків, розташованих в м. Черкасах, в тому числі і до будинку, в якому розміщена квартира, у якій зареєстрована проживанням відповідач, за тарифами, затвердженими у встановленому порядку. Інформація щодо встановлених тарифів є загальновідомою, розміщена на офіційних веб-порталах КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідач, фактично споживши вищезазначені послуги, не надсилала позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. На думку позивача, це свідчить про те, що він надав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Також у позовній заяві позивач зазначає, що такі дії відповідача наносять шкоду підприємству, яке втрачає можливість своєчасно проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг. Як зазначає позивач у мотивувальній частині позовної заяви, станом на 01.09.2025, борг відповідача перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради за спожиту теплову енергію складає 10 852,81 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 10852,81 грн, а також сплачений розмір судового збору. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 08 год 50 хв 25 грудня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.21-22). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.12.2025 розгляд цивільної справи №711/10780/25 був відкладений до 09 год 30 хв 27 січня 2026 року (а.с.31). Представник позивача Зима Д.О. в судове засідання 27 січня 2026 року о 09 год 30 хв не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету безпосередньо позивача, в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасник справи 26.12.2025 о 17 год 00 хв 48 сек (а.с.33 зворот). Водночас представник позивача за довіреністю Зима Д.О. 26.01.2026 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (вхідний №3184/26, а.с.54). Відповідач [PERSON] у судове засідання 27 січня 2026 року о 09 год 30 хв повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим, 27 січня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що на підставі ліцензії №630 від 14.04.2011, що видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси» №1480 від 31.10.2007 на КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради покладений обов`язок щодо забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання (а.с.12,15). Крім того, на виконання рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про початок опалювального сезону 2022-2023 рр у м. Черкаси» від 19.10.2022 №859, «Про початок опалювального сезону 2023-2024 рр у м. Черкаси» від 13.10.2023 №1525 та «Про початок опалювального сезону 2024-2025 рр у м. Черкаси» від 22.10.2024 №1430, КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради здійснює постачання теплової енергії до будинків, розташованих в м. Черкасах, в тому числі і до будинку, в якому розміщена квартира, у якій зареєстрована проживанням відповідач, за тарифами, затвердженими у встановленому порядку (а.с.13,14,16). Згідно довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №23508/33809-01-10 від 17 листопада 2025 року, що надійшла до суду 19 листопада 2025 року і зареєстрована за вхідним №46939/25, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 18.12.2002 і дотепер (а.с.20). Також у судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача [PERSON] ) від оплати таких послуг. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 15.03.2018 в справі №401/710/15-ц. Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Серед основних зобов`язань споживача Закон №2189 визначає оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189). Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Означеним положенням Закону №2189 кореспондуються положення кодифікованого закону, а саме: ст. 67, 68 ЖК України, якими передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії в розумінні положень Закону №2189 та ЖК України, що їй надає КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради за вказаною вище адресою. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] , яка, станом на момент виникнення заборгованості, була і продовжує бути зареєстрованою, станом на день розгляду справи, за адресою: [ADDRESS] , мала право на проживання у цьому об`єкті нерухомості, була споживачем послуг, що надаються позивачем до вказаної квартири, проте своєчасно та у повному обсязі не вносила плату за надані послуги з постачання теплової енергії, тому, згідно з розрахунком КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (а.с.9), зобов`язана сплатити заборгованість по оплаті вказаної комунальної послуги в розмірі 10 852,81 грн. Вказаний розрахунок є зрозумілим, чітким та об`єктивним, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі, що заявлений до стягнення. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальної послуги з постачання теплової енергії, а також свого контррозрахунку заборгованості, або ж доказів про повне погашення заборгованості, що утворилася у зв`язку з неналежним виконанням нею зобов`язань з оплати за отримані послуги. Крім того, відповідачем не доведено наявності розбіжності між здійсненими сплатами та тими сплатами, що відображені позивачем у розрахунку заборгованості. Також відсутні докази, що позивач неналежно надавав послуги, або відповідач, у встановленому законом порядку, відмовилася від отримання вказаних послуг. З огляду на встановлені факти і безпосередньо досліджені докази, які їх підтверджують, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем комунальної послуги з постачання теплової енергії, ним надані відповідні послуги відповідачу як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу не спростовані відповідачем, а тому до стягнення з [PERSON] на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради підлягає заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 10 852,81 грн, що сукупно утворилася станом на 01.09.2025. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із дослідженої платіжної інструкції кредитового переказу коштів №1119 від 22.09.2025 (а.с.1) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved