Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

представник позивача Усенко М.І. 28.11.2025, діючи в інтересах свого довірителя ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідачки про стягнення зборгованості за кредитним договором та клопотанням про витребування доказів. На обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 08.06.2023 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 819968, відповідно до умов якого останнє надало позичальнику кредит у сумі 3000,00 грн на умовах, визначених договором. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. 01.02.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ ''ФК ''Кредит-Капітал'' укладено договір факторингу № 01022024. Згідно з вищевказаним договором ТОВ ''ФК ''Кредит-Капітал'' набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ "Селфі Кредит", в тому числі і до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 819968 від 08.06.2023. Всупереч умовам договору про надання коштів [PERSON] своєчасно не вносила платежів на повернення кредиту, порушуючи взяті на себе договірні зобов`язання та станом на дату відступлення прав вимоги та на момент звернення позивача до суду заборгованість відповідачки перед позивачем становить 18708,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн, за відсотками - 15708,00 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача прохав суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ ''Фінансова компанія ''Кредит-Капітал'' вказану заборгованість у повному обсязі, а також судові витрати. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 цю справу було передано для розгляду судді Старокожку В.П. Ухвалою судді від 03.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання, зокрема, відповідачки - шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 20.12.2025 до суду надійшла інформація, яка була витребувана судом. У судове засідання, призначене на 21.01.2026 сторони не з`явилися, у позовній заяві представник позивача прохав про розгляд справи за його відсутності. Крім розміщення оголошення про виклик відповідачки в судове засідання на офіційному веб-сайті судової влади України, на останню відому адресу місця проживання останньої судом було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, яку нею не отримано у зв`язку із відсутністю адресата, що вбачається із відповідного поштового рекомендованого повідомлення. У визначений судом строк відзив на позовну заяву, а також заяви чи клопотання на адресу суду від відповідачки не надходили. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом. 08.06.2023 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] у електронному вигляді було укладено договір про надання споживчого кредиту № 819968, відповідно до умов якого останнє надало позичальниці кредит у сумі 3000,00 грн строком на 360 днів, тобто до 02.06.2024, періодичність сплати процентів - кожні 30 днів, стандартна процентна ставка за користування кредитом на весь строк його дії - 2,2 % в день, знижена - 0,01% в день, яка застосовується за умови, якщо позичальник до 08.07.2023 (включно) або протягом 3 календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного Графіком платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Згідно з копією паспорту споживчого кредиту орієнтовна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою становить 24789,00 грн. Вищевказаний договір підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора С434, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, наданою первісним кредитором. Відповідно до копії повідомлення сервісу iPAY.ua від 20.10.2025 перераховано кошти в сумі 3000,00 грн на банківську картку [NUMBER] . Номер цієї картки вказаний у п. 2.1 вищевказаного договору як такої, що належить [PERSON] . Належність вказаної картки останній та факт зарахування коштів в сумі 3000,00 грн підтверджується повідомленням АТ КБ "Приватбанк" від 17.12.2025, наданого запит суду. Згідно з копією розрахунку заборгованості по договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 819968 від 01.02.2026 станом на 01.02.2024 заборгованість [PERSON] становить 18708,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн, за відсотками - 15708,00 грн. Оплати по цьому договору позичальником за вказаний період не вносилися. 01.02.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ ''ФК ''Кредит-Капітал'' укладено договір факторингу № 01022024. Згідно з вищевказаним договором ТОВ ''ФК ''Кредит-Капітал'' набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ "Селфі Кредит", в тому числі і до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 819968 від 08.06.2023, що підтверджується копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024. Відповідно до вищевказаного витягу, заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 18708,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн, за відсотками - 15708,00 грн. 14.11.2025 позивачем за допомогою сервісу "Укрпошта" надіслано на адресу [PERSON] досудову вимогу про погашення вказаної заборгованості, доказів її отримання останньою у матеріалах справи немає. Як вбачається із матеріалів справи та позовної заяви подальші нарахування після отримання права вимоги до відповідачки позивачем не здійснювалися. У зв`язку із непогашенням вказаної заборгованості позивач прохає стягнути її розмір - 18708,00 грн із відповідачки на свою користь повністю. Норми права, застосовані судом. Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з приписами ст. ст. 514 та 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до вимог ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Мотивована оцінка аргументів сторін. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом, в той же час відповідачкою не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги позивача до [PERSON] . Договір про надання споживчого кредиту № 819968 від 08.06.2023, як і договір факторингу від 01.02.2024 є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попередньому кредитору відповідачкою не надано. Отже, позивач, як новий кредитор, отримав право вимоги до боржниці [PERSON] , а доказів визнання недійсним вказаних вище договорів суду не надано. Також у судовому провадженні не заперечено факту правомірності їх укладення. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до нового кредитора. При укладенні цього договору сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Отож, укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що вона не укладала з первісним кредитором вказаного вище договору кредиту. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк в повному об`ємі не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано). Отже, відповідачкою були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснила погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором) у розмірі 33354,44 грн. Відповідачка не надала суду альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростувала проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, згідно з яким, останній з моменту укладення договору факторингу (01.02.2024) подальших нарахувань заборгованості за договором не здійснював. Отже, оцінивши докази в сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а із відповідачки підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у сумі 18708,00 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач вказує на те, що ним понесено судові витрати в розмірі 2422,40 грн по сплаті судового збору. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору згідно з платіжною інструкцією № 32199 від 11.11.2025 в розмірі 2422,40 грн. Також представник позивача прохав стягнути із відповідачки на свою користь судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 8000,00 грн. Щодо їх стягнення суд зазначає таке. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження судових витрат у вказаному вище розмірі до суду подано: копію Договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням "Апогет", копію акту наданих послуг від 10.11.2025, детального опису наданих послуг на підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконання робіт, послуг) на загальну суму 8000,00 грн, копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру від 02.07.2025 адвоката Усенка М.І. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат та їх розмір. Клопотання про неспівмірність цих витрат відповідачкою не надано, їх розмір не заперечувався. Зважаючи на те, що позов задоволено повністю, з останньої на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Outcome: approved