Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У листопаді 2025 року ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2284301 від 24.08.2021 у розмірі 19610,00 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.08.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2284301 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того, як відповідачем було здійснено реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://credit7.ua/, ТОВ «Лінеура Україна» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №2284301 про надання споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому п.2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 №107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. Таким чином особу, що вчиняла дії в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://credit7.ua/), було однозначно встановлено як [PERSON] 24.08.2021 позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразила однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС первісного кредитора. Отже, із своєї сторони ТОВ «Лінеура Україна» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] (що було зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор Р957, котрий в свою чергу боржником було 24.08.2021 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим вона прийняла (акцептувала) пропозицію (оферту) щодо укладання даного Договору, на умовах визначених офертою. Відповідно до розділу 1 кредитного договору, ТОВ «Лінеура Україна» надало позичальнику у власність грошові кошти в сумі 6000,00 грн., на погоджених умовах договору, строком на 30 днів із стандартною процентною ставкою 1,90% в день та застосовується в межах строку кредиту, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми кредиту. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказала при оформленні кредиту. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, чим допустила істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були надані їй у вигляді кредиту відповідно Договору та не сплативши відсотки за користування кредитом, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 15.07.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу №2-15072022, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за Договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2284301 станом на дату відступлення складає 19610,00 грн. У доданому до позовної заяви клопотанні представник позивача просила здійснювати розгляд справи без її участі, проти заочного рішення не заперечувала. Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки суд не повідомила, про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання була належним чином повідомлена, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не була вручена під час доставки та була повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, отже відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена. Крім того, судом було здійснено виклик відповідача оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач відзив на позовну заяву не подавала. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надала до суду відзив, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надала згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 24.08.2021 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства з використанням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором (Р95724.08.2021) в електронній формі укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2284301 (далі Договір), відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит в сумі 6000,00 грн., строком кредитування на 30 днів (п.1.2 - п.1.3 Договору). Відповідно до п. 1.5 Договору за користування кредитом нараховуються проценти (у фіксованому розмірі) у такому порядку та на таких умовах: стандартна процента ставка становить 1,90% у день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 1,90 % у день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник програми лояльності Товариства, до 23.09.2021 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, визначеного у графіку платежів. Детальний термін (дата) повернення кредиту та сплата процентів визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту (графік платежів), первісна редакція якого наведена у додатку № 1 до цього Договору, відповідно до якого кредит надається 24.08.2021 по 23.09.2021, тобто строком на 30 днів у розмірі 6000 грн. Проценти за користування кредитом 3420 грн. Загальна вартість кредиту 9420 грн. Сторони цього Договору домовились, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (п.2.1 Договору). Згідно з п. 2.2 Договору сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору. Окрім того, у п. 6.4 Договору передбачено, що споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності), а також виконувати інші обов`язки передбачені цим Договором, Правилами та чинним законодавством України. Первісний кредитор ТОВ «Лінеура Україна» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2284301 від 24.08.2021 та видав [PERSON] кредитні кошти в сумі 6000,00 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №13930-0403 від 04.03.2024, згідно якого ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 24.08.2021 на підставі договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, укладеного з ТОВ «Лінеура Україна», здійснило переказ коштів у розмірі 6000,00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . Окрім цього, до Договору, долучено паспорт споживчого кредиту, який відповідач підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2284301 від 24.08.2021 станом на 15.07.2022 за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 19610,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13610,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими за період з 24.08.2021 по 22.12.2021. Зі змісту вказаного розрахунку вбачається, що [PERSON] частково погашала заборгованість за кредитом, сплативши 28.09.2021 на погашення відсотків 40 грн. та 08.10.2021 - 30 грн., які також віднесено у рахунок погашення заборгованості за процентами за користування кредитом. Таким чином, сплачуючи кредит відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчить про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. 15.07.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) і ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс» (фактор)) було укладено договір факторингу №2-15072022 у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором. Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» №1 від 25.03.2024 змінено назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс». Відповідно до Витягу з реєстру боржників (Додаток 1) до договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022, ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 19610,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 13610,00 грн. заборгованість за процентами. Кількість днів прострочення виконання зобов`язань - 295. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Свеа Фінанс», ні на рахунки первісного кредитора. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 638 ЦК України, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч. 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти, на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов позики та в подальшому прийняв надані кредитодавцем грошові кошти. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Договір №2284301 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2021 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Р957», а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за договором №2284301 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2021. Як зазначає позивач, та вбачається з розрахунку заборгованості, боржник з моменту переходу прав вимоги не погашала заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 19610,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13610,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитними коштами. Відповідачем у відповідності до ст. 81 ЦПК України не спростовано розрахунки заборгованості надані позивачем до суду. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Разом з тим, у порушення норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, оскільки не надавала своєчасно первісному кредитору, ТОВ «Лінеура Україна», а згодом і ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору №2284301 від 24.08.2021. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. Оскільки судом встановлено, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved