Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса для видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на вказане майно. Водночас, йому було роз`яснено, що згідно підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, він звернувся із цим позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, проте разом з позовною заявою подав до суду заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не з`явився. Проте, головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Дзюба О. О. до суду подав заяву, в якій просить розгляд справи провести у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову є таким, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак підлягає прийняттю. З урахуванням цього, позов слід задовольнити з огляду на таке. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті, виготовленому ФОП [PERSON] на житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] від 17.09.2025, зазначені вище об`єкти нерухомості побудовані в період з 1962 по 2023 роки (а. с. 9-11). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2008, актовий запис № 18 (а. с. 7). Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 28.05.1993 (а. с. 6). На день смерті спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований в с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області. Відповідно до довідки, наданої виконавчим комітетом Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області від 03.09.2025 № 2-67, згідно із записами у погосподарській книзі № 1 за 2021-2025 роки об`єкт господарського обліку 01-0121-01 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 15). Після смерті [PERSON] , нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справа № 414/08 від 31.12.2008. З матеріалів зазначеної спадкової справи вбачається, що спадкоємцем за законом першої черги після смерті спадкодавця є його син [PERSON] , законний представник якого мати [PERSON] у встановлений законом строк подала до Погребищенської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. У матеріалах спадкової справи відсутні будь-які заяви про відкликання чи скасування зазначеної заяви. Інша спадкоємиця, дочка спадкодавця [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , шляхом подання відповідної заяви до нотаріального органу, відомості про відкликання чи скасування такої заяви у матеріалах спадкової справи також відсутні. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого ФОП [PERSON] від 17.09.2025 (а. с. 12-16). Законний представник позивача мати [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті [PERSON] в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] , як спадкоємця першої черги за законом, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори. 28.04.2009 на ім`я спадкоємця [PERSON] державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області Швецем О. В. були видані: - свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,9946 га, кадастровий номер 0523480600:03:003:0146, розташованої на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 665599 від 12.10.2005, зареєстроване в реєстрі за № 645; - свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай, посвідчений свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) у майні СТОВ «Зоря», що знаходиться в с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області, в розмірі 2 241 грн 10 коп. в загальному майновому фонді підприємства, належного спадкодавцю на підставі списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 24.03.2000 та свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Андрушівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, зареєстроване в реєстрі за № 648. Разом з тим, 01.10.2025 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця [PERSON] на зазначене нерухоме майно.(а. с. 8). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч .2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Отже, з урахуванням обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої у разі визнання спадщини відмерлою може перейти право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. З урахуванням того, що [PERSON] є спадкоємцем за законом майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , однак має об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також беручи до уваги визнання позову представником відповідача, суд дійшов висновку, що з метою захисту майнових прав позивача є необхідним визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те, що позивач [PERSON] заявив клопотання про залишення судових витрат за собою, а також з огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений ним судовий збір не підлягає стягненню із відповідача на його користь.

Outcome: approved