Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Представник ТОВ "Споживчий центр" звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 29600,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 17.08.2024 укладено Кредитний договір 17.08.2024-100000341, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 10000 грн, строком на 98 днів. [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у вказаному розмірі, яку позивач просить стягнути, також просить стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позову вказала, що просить розглядати справу без участі представника ТОВ "Споживчий центр". Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялася за зареєстрованою адресою проживання. Правом подання відзиву на позов відповідач не скористалася. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Суд установив, що 17.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр»» та [PERSON] укладено кредитний договір № 17.08.2024-100000341, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 10000,00 грн, строком на 98 днів, стандартна процентна 1,5% за один день користування кредитом. Відповідачем договір підписаний одноразовим ідентифікатором Е338. Згідно довідки ТОВ «УПР» від 24.11.2025 № 158-2411 17.08.2024 08:31:04 на суму перераховано 10000,00 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 483316209, призначення платежу: Видача за договором кредиту №17.08.2024-100000341. Відповідно до довідки розрахунку заборгованість [PERSON] складає 29600,00 грн, з яких: 10000,00 грн - основний борг; 12600,00 грн - проценти; 500,00 грн - комісія за надання; 1500,00 грн комісія за обслуговування; 5000,00 грн неустойка. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст.527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 634 ЦПК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним Кодексом а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч.1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості відповідачу нараховано відсотки: з 17.08.2024 по 22.11.2024 у розмірі 1,50 % в день. Законом України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням наведених змін за змістом частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 17 такого змісту: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон № 3498-IX набрав чинності 24.12.2023. Для кредитних договорів, укладених після цієї дати, встановлено перехідний період, протягом якогомаксимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %, тобто: до 22.04.2024 максимальна ставка 2,5% на день; з 23.04.2024 до 20.08.2024 1,5% на день; з 21.08.2024 1% на день; Оскільки між сторонами кредитний договір № 17.08.2024-100000341 укладено після 24.12.2023, він підпадає під наведені обмеження. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимоги та стягнення з [PERSON] заборгованості за процентами за користування кредитом з розрахунку максимального розміру денної процентної ставки 1%, за період з 21.08.2024 по 22.11.2024. Крім того, в розрахунок заборгованості включено розрахунок неустойки. Пункт 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, містить приписи, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України введений в дію Законом України № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022. Воєнний стан, що триває, введений в Україні із 24 лютого 2022 року, згідно Указу Президента України року № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України № 2102-IX від 24.02.2022. Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 22.04.2024 по справі № 559/1622/19 суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Таким чином, відповідач звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, в силу прямої вказівки цього Закону, і позовні вимоги в частині 5000,00 грн неустойки, які нараховані позивачем, задоволенню не підлягають. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню і загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 21900,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн; заборгованість за процентами 600,00 грн (за період з 17.08.2024 по 20.08.2024), заборгованість за процентами 9300,00 грн (за період з 21.08.2024 по 22.11.2024), 500,00 грн комісія за наданн кредиту; 1500,00 грн - комісія за обслуговування. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути 1792,24 грн судового збору.

Outcome: partial