Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» - Шведка Даніела Ігорівна звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що 17 серпня 2024 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5064130824, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав строковий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 10000 грн. на строк 360 днів, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,5% на день, на умовах строковості, зворотності, платності. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. У порушення умов договору позики № 5064130824 від 17 серпня 2024 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує платежі, в результаті чого станом на дату підготовки позовної заяви має заборгованість в розмірі 32650,00 грн., а саме: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22650 грн. - заборгованість за процентами. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач подала відзив на позовну заяву разом з клопотанням про поновлення строку на його подання. В обгрунтування клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву вказала, що у зв`язку з сімейними обставинами не мала змоги вчасно його подати, про що надала суду відповідні докази, які були детальні проаналізовані судом, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про їх обгрунтованість. Щодо своєї правової позиції по справі, то вказала, що підтверджує факт отримання нею кредитних коштів у розмірі 10000,00 грн, однак заперечує щодо стягнення відсотків у розмірі 22650,00 грн та просить зменшити їх розмір до 17100,00 грн, так як позивач просить суму заборгованості за процентами за 171 день, однак за процентною ставкою, що суперечить ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування». Представник позивача подала відповідь на відзив, у якому вказала, що відповідач не вірно трактує положення законодавства щодо визначення розміру процентної ставки. Так вказує, що 17 серпня 2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 5064130824 в електронній формі, відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджує його волевиявлення, згоду з умовами та набрання договором юридичної сили. Умовами договору прямо та однозначно визначена процентна ставка за користування кредитом: 1,5% на день стандартна ставка, 1,35% на день знижена ставка за умови належного виконання договору. Відповідач активно скористався кредитними коштами, що підтверджується фактом їх зарахування на рахунок та подальшого використання, і не заявляв заперечень щодо умов договору на момент його укладення та виконання. Таким чином, відсутні будь-які підстави вважати, що відповідач не був обізнаний про розмір та порядок нарахування процентів. Укладення договору та користування кредитом свідчить про вільне, усвідомлене та добровільне прийняття всіх його умов. В свою чергу, відповідач не звертався до позивача з вимогами про зміну процентної ставки, не заявляв про недійсність умов договору, не повернув кредит у строк, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Отже, процентна ставка встановлена договором, узгоджена сторонами, відповідачем прийнята, і підлягає застосуванню в повному обсязі. Законодавчі зміни не мають зворотної дії та не обмежують процентну ставку для нашої категорії кредитів. Посилання відповідача на Закон України № 3498-ІХ та частину 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» є помилковими та не підлягають застосуванню у даній справі. Відповідно до ст. 58 Конституції України: Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Кредитний договір було укладено 17.08.2024, тобто після набрання чинності відповідних змін (24.12.2023). Однак: зміни не містять норм, що скасовують право сторін погоджувати відсоткову ставку вищу за 1%; не встановлюють універсальної заборони на встановлення процентної ставки понад 1% для всіх кредитних договорів; не містять прямої норми про застосування 1% ставки в період фактичного користування кредитом до моменту прострочення. Отже, наведені відповідачем положення не змінюють умов укладеного договору. Також, звертає увагу, що обмеження 1% стосується іншої категорії правовідносин. Частина 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції після Закону № 3498-ІХ стосується наслідків прострочення та застосовується до: платежів після настання прострочення, штрафів та інших платежів, кредитів, розмір яких не перевищує розмір мінімальної зарплати на дату укладення договору. На момент укладення договору (17.08.2024) мінімальна заробітна плата становила 7100 грн. Сума кредиту за договором 10 000 грн, що перевищує розмір мінімальної заробітної плати, а тому: не підпадає під категорію мікропозик, на які поширюється обмеження 1%, обмеження, передбачені ч. 5 ст. 8 Закону, до даного договору не застосовуються. Також вказує, що відповідач помилково застосовує норму щодо 1% до періоду користування кредитом, хоча закон стосується періоду прострочення. У нашому ж випадку проценти нараховані: за період фактичного користування кредитом, а не після прострочення, відповідно до договору, на умовах, які відповідач добровільно прийняв Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи без її участі з урахуванням правової позиції, зазначеної нею у відзиві на позовну заяву. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків: Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що 17 серпня 2024 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та [PERSON] було укладено договір надання грошових коштів у позику № 5064130824 (а.с.10-25). Кредитний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1.1 Договору сума позики складає 10000 грн. Відповідно до п.. 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Відповідно до п. п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору. Відповідно до довідки ТОВ «Контрактовий дім» від 01.04.2025 операція згідно договору з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» №160523/1 від 16.05.2023 в сумі 10000,00 грн на карту [NUMBER] , [PERSON] успішна (а.с.30). При цьому сама відповідач не заперечує факт укладення даного договору. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ "Іннова Фінанс" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). При цьому спірною є сума заборгованості за нарахованими відсотками згідно кредитного договору. Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач за даним кредитним договором має заборгованість в розмірі 32650,00 грн., а саме: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22650 грн. - заборгованість за процентами. В свою чергу, відповідач заперечує щодо стягнення відсотків у розмірі 22650,00 грн та просить зменшити їх розмір до 17100,00 грн, так як позивач просить суму заборгованості за процентами за 171 день, однак за процентною ставкою, що суперечить ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування». Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним Частиною 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі частини 1 та 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Установлено, що кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 2.5. договору про надання грошових коштів у позику від 17.08.2024 строк позики становить 360 днів. Сума кредиту 10000 грн. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Згідно з п. 2.6.1 договору за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1.5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Пунктом 2.6.2. передбачена знижена процентна ставка 1,35% в день, яка застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Позичальник 27 серпня 2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Суд звертає увагу на те, що сума заборгованості по відсотках нараховувалась в межах строку дії договору з 17.08.2024 по 12.08.2025, однак всього за 171 день, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 % Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. З матеріалів справи слідує, що відповідач отримав кредитні кошти 17.08.2024. Відповідач не сплатила жодного платежу по вказаному договору кредиту. Отже, за період з 17.08.2024 по 19.08.2024, тобто за 3 дні, підлягала застосуванню процентна ставка 1,5% (10000 *1,5% *3 ), отже за вказаний період підлягає стягненню 450 грн. В свою чергу, за період з 20.08.2024 по 26.03.2025 (171 день) відсотки становлять 1%, а загальний розмір заборгованості по відсотках складає 16800,00 грн. Таким чином, всього заборгованість по відсоткам становить 17250,00 грн (450,00 грн+16800 грн) за період з 17.08.2024 по 26.03.2025. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ "Іннова Фінанс" та [PERSON] 17 серпня 2024 року укладено договір позики № 5064130824, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 10000 грн. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за вказаним договором позики від 17 серпня 2025 року не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалась заборгованість у розмірі 27250,00 грн., а саме: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 17250,00 грн - заборгованість за процентами. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення суми судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку з задоволенням позову судові витрати в розмірі 2021,76 грн підлягають стягненню з відповідача пропорційно розмірі задоволених позовних вимог.

Outcome: partial