Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 01 грудня 2025 року у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів відмовлено. 09 грудня 2025 року представник відповідача - адвокат Мехедок Тетяна Сергіївна подала заяву про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 32 500 грн. Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10 грудня 2025 року заяву передано на розгляд судді Якусику О.В. 23 грудня 2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат Плакса Вячеслав Анатолійович подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Як передбачено частиною 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Сторони в судове засідання не викликалися. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас, як визначено ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України унормовано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом встановлено, що 01 квітня 2025 року між адвокатом Мехедок Тетяною Сергіївною та [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги № 01/04-2025/01, згідно з п. 1.1. якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання в якості правничої допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін. У пункті 4.1. договору сторони погодили, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокаті за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремо додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору. Як слідує з додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги № 01/04-2025/01 від 10 жовтня 2025 року сторони домовились визначити розмір гонорару за додатковий обсяг правничої допомоги, що надається адвокатом в інтересах клієнта у цивільній справі № 679/1045/25 за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів, яка розглядається Дарницьким районним судом м. Києва, який згідно п. 2.1. додаткової угоди становить 32 500,00 грн. З детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Мехедок Тетяною Сергіївною для надання професійної правничої допомоги клієнту [PERSON] у цивільній справі № 679/1045/25 (згідно з додатковою угодою № 1 від 10 жовтня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 01/04-2025/01 від 01 квітня 2025 року), вбачається, що адвокат надала такі послуги: аналіз ухвали суду про відкриття провадження від 10.09.2025, визначення процесуальних строків, розробка стратегії, дата виконання 10.09.2025-25.09.2025, витрачено 2,8 год., вартість 3500,00 грн; підготовка та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (від 26.09.2025), відповідно до ст. 43 ЦПК України, дата виконання 26.09.202, витрачено 1,6 год., вартість 2000,00 грн; ознайомлення з матеріалами справи в суді 26.09.2025 (з урахуванням часу на дорогу/виїзд), копіювання, систематизація та первинний правовий аналіз, дата виконання 26.09.2025, витрачено 3,0 год., вартість 3750,00 грн; складання та подання відзиву на позовну заяву (від 11.10.2025), включаючи формування правової позиції, опрацювання законодавства та судової практики, дата виконання 27.09.2025-11.10.2025, витрачено 8,0 год., вартість 10000,00 грн; підготовка до участі у судовому засіданні 22.10.2025, виїзд (з урахуванням часу на дорогу) до суду, яке не відбулося у зв`язку з обстрілами в країні, дата виконання 12.10.2025-22.10.2025, витрачено 2,0 год., вартість 2500,00 грн; поглиблений аналіз матеріалів справи та підготовка до судового засідання 24.11.2025, формування заключних доводів, дата виконання 23.10.2025-23.11.2025, витрачено 3,2 год., вартість 4000,00 грн; представництво інтересів клієнта під час судового засідання 24.11.2025 (слухання справи по суті) та участь у судових дебатах (з урахуванням часу на дорогу/виїзд), дата виконання 24.11.2025, витрачено 5,4 год., вартість 6750,00 грн. Також між сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг, які за змістом відповідають змісту детального опису робіт. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто у ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20, від 08 червня 2021 року у справі 550/936/18. Водночас суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial