Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

21 листопада 2025 року адвокат Хоруженко С.Г. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірвано рішенням Гадяцького районного суду від 08.09.2014 року. На даний час позивачка являється студенткою першого курсу Навчально-наукового Інституту педагогіки і психології Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка , денної форми навчання, а тому вона немає змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток на своє існування. Зазначає, що відповідач є працездатним та має можливість утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує начання та потребує матеріальної допомоги. В зв`язку цим просить стягнути з [PERSON] . В аліменти на її користь в зв`язку з навчанням в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою судді 01 грудня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] копію ухвали отримала 03.12.2025 року. Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 06.12.2025 року. 18 грудня 2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Лисенко С.С. надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позових вимог заперечує вказуючи, що позивач до досягнення дочкою [PERSON] повноліття стабільно сплачував аліменти на її утримання та від свого обов`язку утримувати її на час навчання не ухиляється. Проте на даний час його життєві обставини змінилися, а тому сплачувати аліменти на повнолітню дочку в розмірі зазначеному останньою він не має можливості, оскільки також має на своєму утриманні цивільну дружину [PERSON] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що дійсно в даний час він працює, але його заробітна плата складає близько 15 000 грн, тоді як позивач є повнолітньою, має можливість вже працювати і самостійно заробляти на життя, та яка також отримує стипендію. Одночасно відповідач зазначив, що він на своєму утриманні має матір похилого віку. В зв`язку з вищевикладеним просить суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме в розмірі 1000,00 гривень щомісячно. 24 грудня 2025 року від представника позивача адвоката Хоруженка С.Г. надійшла відповідь на відзив у якому просить позовні вимоги задовільнити в повному обсязі. Представник позивача спростовує твердження відповідача та зазначає, що вказана інформація, що [PERSON] є єдиною дитиною та матір перебуває на його утриманні не відповідає дійсності, оскільки останній має рідного брата [PERSON] , 1986 року народження, який проживає разом з [PERSON] в с. Сари Миргородського району Полтавської області. Також звертає увагу на те, що повнолітня [PERSON] , не отримує стипендії, що підтверджується довідкою про її доходи. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, пояснення відповідача у відзиві на позовну заяву, заперечення позивача у відповіді на відзив, а також дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірвано 08 вересня 2014 року. З довідки Навчально-наукового Інституту педагогіки і психології Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка № 675 від 12.09.2025 року вбачається, що [PERSON] , є здобувачем освіти І курсу вказаного навчального закладу, освітній рівень бакалавр, денної, державної форми здобуття освіти, термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029 рік. Також, відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 06.09.2018 року [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами ст. м 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Виходячи з цього, суд вважає необхідним акцентувати на тому, що обов`язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання покладається на обох батьків. В разі ухилення батьком від сплати аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати дитину, яка навчається, фактично буде перекладено винятково на матір, що є порушенням норм закону. Дана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16. Пунктом 20, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, оскільки навчається на денній формі навчання і не працює, немає самостійного доходу. Відповідач є працездатною особою, має можливість та не заперечує надавати дочці таку допомогу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів. Згідно довідки Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка про доходи [PERSON] , вбачається, що за період з вересня 2025 по листопад 2025 року стипендія не нараховувалась. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що при визначенні розміру аліментів, необхідно взяти до уваги матеріальне становище платника аліментів, а також те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований. Відповідно наданої довідки ТОВ «Полтаваобленерго» дохід [PERSON] за 2024 рік склав 268 541,56 грн. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідач заперечуючи проти вимог позивача вказує, що має на утриманні дочку [PERSON] та матір похилого віку [PERSON] . При цьому суд зазначає, що відповідачем не надано доказів перебування на його утриманні матері. Як і не надано доказів на доведення факту погіршення останнім матеріального становища. Зокрема довідка з місця роботи відповідача ТОВ «Полтаваобленерго» сама по собі не є підтвердженням того, у відповідача це єдине джерело доходів. При визначені розміру аліментів суд бере до уваги обставину зазначену відповідачем у відзиві на позов, що він має ще доньку [PERSON] , [INFO] , на ствердження чого надав суду копію свідоцтва про народження. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, оскільки згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, таким чином визначення аліментів у твердій грошовій сумі за заявою платника аліментів законом не передбачено. Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи потреби дитини, відсутність в матеріалах справи належних та достатніх доказів, які б доводили чи спростовували матеріальну можливість останнього сплачувати аліменти на повнолітню дитину (перебування на утриманні останнього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини тощо, стан здоров"я відповідача тощо), суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на утримання повнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, оскільки стягнення аліментів у твердій грошовій сумі призначається лише за умови, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, тому розмір аліментів слід призначити у частковому відношенні. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів Сукупність усіх цих факторів утворюють предмет даного позову, враховуючи потреби повнолітньої дочки, що навчається, суд вважає, що з відповідача слід стягти аліменти в розмірі 1 / 6 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дочкою - 23 років, яке настане 16 листопада 2030 року, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 21 листопада 2025 року. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1 211, 20 грн. від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial