Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (до перейменування ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») через свого представника Аліну Паладич звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова із позовом до [PERSON] , в якому представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором №685192 від 24.03.2023 у розмірі 18615,00 грн. Також представник позивача просить судові витрати, пов`язані із розглядом позовної заяви, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн, покласти на відповідачку [PERSON] . Позов вмотивовано тим, що 24 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (первісний кредитор, кредитодавець за умовами договору) та [PERSON] (позичальник за умовами договору) було укладено договір №685192 про надання споживчого кредиту по продукту «New Short».Згідно умов договору відповідачка отримала кредит у розмірі 2500,00 грн строком на 420 днів шляхом переказу на платіжну картку позичальника зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування. Договір був укладений в електронній формі в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» умови кредитного договору виконало в повному обсязі. Відповідачка в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 18615,00 грн, з яких: 2500,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 16115,00 грн заборгованість за відсотками. 11 січня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (наразі ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 01.02.-95/24, за умовами якого ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №685192 від 24.03.2023. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова Маринченко О. А. від 12 листопада 2025 року вказану справу передано до Городнянського районного суду Чернігівської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю). Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 09 грудня 2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа в його електронний кабінет (а. с. 84), уповноважений представник в судове засідання не з`явився. Разом із позовною заявою представник позивача подала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 69). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за місцем реєстрації її проживання згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 11.11.2025: [ADDRESS] (а. с. 75). Крім того, відповідачці направлялася судова кореспонденція за адресою, вказаною у позовній заяві: [ADDRESS] . Згідно із відмітками поштового відділення зв`язку поштове відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання на 22.01.2026 отримано адресатом (а. с. 86). 13.01.2026 від представника відповідачки адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позов, з якого убачається, що сторона відповідача заперечує щодо задоволення заявлених позивачем вимог, оскільки, на думку представника відповідачки, позовна заява подана з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необгрунтованою та передчасною. Представник відповідачки вказує, що, звертаючись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивачем не надано належних та допустимих доказів факту перерахування кредитних коштів та факту отримання цих коштів саме відповідачкою, оскільки подані позивачем докази на підтвердження цих фактів не є документом первинного бухгалтерського обліку. На переконання представника відповідачки, поданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором,який також не є первинним документом, не є належним доказом існування боргу, оскільки містить лише суму заборгованості (незмінну), проте не містить відомостей щодо розрахунку заборгованості за період часу з укладення договору, та не дає можливості перевірити, чи дійсно передавалися кошти позичальнику. На думку представника відповідачки, розмір заборгованості за відсотками у розмірі 16115,00 грн не є співмірним тілу кредиту у розмірі 2500,00 грн, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно завищеної суми процентів у разі невиконаня ним своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Отже вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Зауважила, позивачем не надано належних та достатніх доказів того, що первісний кредитор ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» має ліцензію на право надання фінансових послуг, у зв`язку чим відсутність підтвердження законної діяльності вказаної установи ставить під сумнів правомірність укладеного договору. Також представник відповідачки вказала, що мтеріали справи не місять доказів направлення відповідачці досудової вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості, що в свою чергу не надає права позивачу для звернення до суду за достроковим стягненням суми заборгованості. У зв`язку з наведеним, представник відповідачки просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю (а. с. 91-98). 13.01.2026 від представника відповідачки адвоката Зачепіло З. Я. надійшло письмове клопотання, у якому остання просила суд розглянути справу за відсутності сторони відповідача (а. с. 99 зворот-100). Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору,

Outcome: approved