Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

В жовтні 2025 [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова з вказаним позовом в якому просив, з урахуванням уточнень від 20.10.2025, стягнути з військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] прикордонний загін) Державної прикордонної служби України на мою користь 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень) у відшкодування моральної шкоди. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 у справі 520/29874/24 задоволено частково позов [PERSON] визнано протиправними дії відповідача щодо не нарахування індексації грошового забезпечення при обрахунку матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань за 2003-2024 роки, зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціального-побутових питань за період з 2008 по 2017 рік з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця для проведення індексації та з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2018 по 31.12.2022 та за період з 01.01.2024 по 12.05.2024. Також, визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року та зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату за період з 29.01.2020 по 31.12.2023 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно, згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із урахуванням раніше виплачених сум. Постановою державного виконавця були відкриті виконавчі провадження від 15.05.2025 року ВП №78102839 та №78103415 щодо примусового виконання вказаного судового рішення. Однак, станом на день звернення до суду, рішення суду ні в добровільному, ні в примусовому порядку не виконано, як в частині виплати відповідних коштів, так і в частині їх нарахування. Дане невиконання, як на думку позивача, завдає йому моральної шкоди, що й зумовило звернення до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 16.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 22.12.2025 відповідачем подано відзив в якому останній заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що позивач не довів факт моральних страждань та їхній зв`язок з протиправною поведінкою відповідача, не навів міркувань з яких виходив, визначаючи розмір шкоди та не надав доказів на підтвердження такого розміру. Також, у відзові звернуто увагу на те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 у справі 520/29874/24 не містить висновків щодо завдання позивачу моральної шкоди. Правом подання відповіді на відзив та заперечення сторони не скористалися. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач подав заяву в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 у справі № 520/29874/24 за адміністративним позовом [PERSON] до військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] прикордонний загін) Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, номер в реєстрі: 124201626, [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] ( [NUMBER] прикордонному загоні) Державної прикордонної служби України з 07.03.2000 по 12.08.2024. Наказом [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.08.2024 №603-ОС позивача виключено зі списків особового складу та звільнено з військової служби. Даним рішенням, що набрало законної сили 04.02.2025, адміністративний позов [PERSON] до військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] прикордонний загін) Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] прикордонний загін) Державної прикордонної служби України щодо не нарахування індексації грошового забезпечення при обрахунку [PERSON] матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2003-2024 роки. Зобов`язано військову частину [NUMBER] ( [NUMBER] прикордонний загін) Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату [PERSON] матеріальної допомоги для вирішення соціального-побутових питань за період з 2008 по 2017 рік з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця для проведення індексації та з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.01.2018 по 31.12.2022 та за період з 01.01.2024 по 12.05.2024. Визнано протиправними дії військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] прикордонний загін) Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати [PERSON] матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Зобов`язано військову частину [NUMBER] ( [NUMBER] прикордонний загін) Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату [PERSON] за період з 29.01.2020 по 31.12.2023 матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно, згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із урахуванням раніше виплачених сум. Рішення досліджено на підставі ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» за якою суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Схвідного міжрегіонального управління юстиції здійснюється примусове виконання вищевказаного рішення у виконавчих провадженнях №№ [NUMBER], [NUMBER], відкритих постановами від 15.05.2025. Обізнаність відповідача із вищенаведеним рішенням суду та відкритими виконавчими провадженнями не заперечувалася. Конституцією України у ст.ст. 1, 3 встановлено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Наведене забезпечується визначеними Основним законом заходами, зокрема закріпленням у ст. 129-1 обов`язковості виконання судового рішення. За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 за результатами розгляду справи № 750/1591/18-ц право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення презюмується. В матеріалах справи на момент її розгляду відсутні докази навіть часткового виконання рішення суду відповідачем з моменту набрання рішенням законної сили до моменту звернення із позовом і на час розгляду справи (протягом десяти місяців), також відсутні докази наявності перешкод для виконання названого судового рішення протягом означеного часу. Отже, відповідач не довів відсутності його вини в невиконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 у справі № № 520/29874/24 обов`язок виконання якого покладений на відповідача законом та судом. За вказаних обставин слід дійти висновку, що позивачу спричинено моральну шкоду порушенням його соціальних прав через невиконання відповідачем рішення суду. При цьому виходячи з встановлених обставин справи та засад розумності і справедливості суд вважає достатнім розміром відшкодування моральної шкоди - 2000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду судовий збір не сплачувався, а тому його необхідно стягнути з відповідача на користь Держави у розмірі 64,63 грн. (3028х0,4х0,8х6,67%) виходячи із ставки, встановленої п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру з урахуванням коефіценту, передбаченого ч. 3 названої статті. На підставі викладеного,

Outcome: approved