Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

27 листопада 2025 року до суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до відповідача, яка підписана представником ТОВ "Споживчий Центр" Оболонковою Ю.В. У позові зазначено, що 13.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферта) № 13.03.2025-100000872. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі 2500 грн. Водночас відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Станом на дату звернення до суду заборгованість перед позивачем становить 16210 грн. На підставі зазначеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 13.03.2025-100000872 у розмірі 16210 грн та судовий збір у сумі 2422,40 грн. Представник позивача Оболонкова Ю.В. у судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не подала, у зв`язку з чим суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим відповідно до статті 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається що, 13.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою було укладено електронний кредитний договір № 13.03.2025-100000872, який складається з наступних електронних документів : пропозиції про укладення договору до кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 13.03.2025 року, розміщеної на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявки сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним кредитних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця, та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс- повідомленні на номер телефону вказаний при його ідентифікації на сайті та інформаційного повідомлення позичальника, яке є додатком до кредитного договору №13.03.2025-100000872 (кредитної лінії) від 13.02.2025 року ( а.с. 19-25). Зазначений кредитний договір підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором Е497, направленим на номер телефону [NUMBER] . Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит у розмірі 2 500 грн строком на 217 днів, до 15 жовтня 2025 року, зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою 1,0 % за кожен день користування кредитом. Розмір процентної ставки не підлягав односторонньому збільшенню. Крім цього за умовами договору передбачено сплату комісії, пов`язаної з наданням кредиту, у розмірі 9 % від суми кредиту, що становить 225 грн, яка нараховується та обліковується у день видачі кредиту. А також комісія за обслуговування кредитної заборгованості -225 грн, у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Згідно п. 3.1. оферти за цим договором кредитодавець зобов`язався надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. оферти встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язався не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Відповідно до п. 4.1 оферти кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5457-08хх-хххх-2336. 27 березня 2025 року сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим були внесені зміни до договору, на підставі додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) ( а.с.25-27). Відповідно до підпункту 1.1 додаткового договору сума кредиту з дати його укладення становить 4 000 грн 00 коп. та складається з усіх траншів (частин суми кредиту), визначених основним договором (перший транш), а також траншів, наданих відповідно до укладених між сторонами додаткових договорів. Згідно з підпунктом 1.2. зазначеного додаткового договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику другий транш кредиту у розмірі 1 500 грн 00 коп., при цьому датою надання (видачі) другого траншу визначено 27 березня 2025 року. Надання грошових коштів у рахунок кредиту здійснюється шляхом перерахування на рахунок споживача, у тому числі з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника № 5457-08XX-XXXX-2336, а днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Строк користування другим траншем кредиту встановлено тривалістю 203 дні з дати його надання. Крім того, пунктом 1.3 додаткового договору сторони погодили, що позичальник зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням другого траншу кредиту, у розмірі 9 % від суми другого траншу, що становить 135 грн 00 коп. (а.с. 25 на звороті 27). 31 березня 2025 сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим були внесені наступні зміни до договору на підставі Додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії). Пунктом 1.1.додаткового договору передбачено, що сума кредиту з дати укладення цього додаткового договору становить 5 000 грн 00 коп. та складається з усіх траншів (частин суми кредиту), визначених основним договором (перший транш), а також траншів, наданих відповідно до укладених між сторонами додаткових договорів. Згідно з підпунктом 1.2 зазначеного додаткового договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику третій транш кредиту у розмірі 1 000 грн 00 коп., при цьому датою надання (видачі) третього траншу визначено 31 березня 2025 року. Надання коштів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок споживача, у тому числі з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника № 5457-08XX-XXXX-2336, а днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Строк користування третім траншем кредиту встановлено тривалістю 199 днів з дати його надання. Відповідно до пункту 1.3 додаткового договору сторони дійшли згоди, що позичальник зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням третього траншу кредиту, у розмірі 9 % від суми третього траншу, що становить 90 грн 00 коп. Зазначена комісія розраховується шляхом множення суми траншу на встановлений відсотковий розмір комісії, нараховується кредитодавцем та обліковується в день видачі відповідного траншу, а її сплата здійснюється відповідно до графіка платежів. Крім того, пунктом 1.4 додаткового договору встановлено комісію за обслуговування кредиту, яка з дати укладення цього додаткового договору визначена у фіксованому розмірі 450 грн 00 коп. та підлягає сплаті починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом(а.с. 27 на звороті - 29) 21 червня 2025 року сторони підтвердили наявність простроченої заборгованості та домовилися про зміну строку кредитування, визначивши строк кредиту 297 днів з дати надання та дату повернення кредиту - 3 січня 2026 року, про що зазначено у Додатковому договорі до кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) - звернення позичальника (а.с. 29 на звороті - 31) Згідно з квитанціями про зарахування № 679049600 від 13.03.2025 року та № 692372399 від 27.03.2025 року на картковий рахунок отримувача № [NUMBER] було здійснено зарахування грошових коштів за кредитним договором № 13.03.2025-100000872 у розмірах 2 500 грн та 1 500 грн відповідно (а.с. 14). Відповідно до довідки виданої ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 21.11.2025 року, 31 березня 2025 року о 12:30:29 було здійснено переказ коштів на картку клієнта № [NUMBER] у сумі 1000 грн, номер транзакції у системі iPay.ua - 696539158, призначення платежу: видача за договором кредиту №13.03.2025-100000872 ( а.с. 15). Відповідно до довідки - розрахунку складеної позивачем заборгованість відповідача на день звернення з відповідним позовом за кредитним договором №13.03.2025-100000872 від 13 березня 2025 року становить 16210 грн та складається з 5000 грн - основний борг, 7360 грн заборгованості за процентами; 450 грн - комісія за надання; 900 грн - комісія за обслуговування 2500 грн - неустойка (а.с. 13). Правовідносини сторін, у вказаній справі, склалися між ними у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет. Правовідносини даного правочину регулюються ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», нормативними актами Національного Банку України та Національної комісії з державного регулювання ринку фінансових послуг. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1,2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким,що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, враховуючи, що відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, суд доходить висновку про необхідність стягнення з неї на користь позивача заборгованості за кредитним договором №13.03.2025-100000872, яка складається з заборгованості та тілом кредиту, нарахованими відсотками і комісії. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою в сумі 2500 грн суд доходить наступного. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу(далі Закон). Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки неустойка за кредитним договором нарахована у період дії воєнного стану з 08.11.2025 року по 03.01.2026 року, то відповідач звільняється від обов`язку її сплати на користь позивача. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial