Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач [PERSON] через представника адвоката Куцоконя В.В. звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 83,7 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., та господарські будівлі і споруди: підвал «пд.», хлів «Б», хлів «б», гараж «В», навіс «Н», вбиральня «Є», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказала, що 28 грудня 1989 року на підставі Договору купівлі продажу придбала у [PERSON] 61/100 частки вказаного житлового будинку. 22 серпня 1989 року відповідач [PERSON] придбав у [PERSON] 4/25 частки житлового будинку, а 26 серпня 1989 року на підставі Договору купівлі продажу придбав у [PERSON] 2/25 частки будинку, отже його частка становить 24/100. У власності відповідача [PERSON] залишилась частка 15/100 вказаного житлового будинку. Будинок складався з 3-х квартир, у першій, що складалась із житлових і нежитлових приміщень проживала позивач, а двох інших, загальною площею відповідали частці 39/100 проживав [PERSON] 27 серпня 2018 року рішенням виконкому Старосинявської селищної ради уточнено адресу будинку в якому проживає позивач, а саме: [ADDRESS] . Наявність у позивача права власності лише на частку житлового будинку створює перешкоди в реалізації нею прав власності на будинок та дооформлення нею права власності на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування будинку. Виділ в натурі частини будинку, яку вона придбала та в якому вона проживає є неможливим, оскільки інша частина будинку не збереглася. Тому позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Куцоконь В.В. в судовому засіданні підтримали позов з підстав, викладених у ньому просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному частиною десятою статті 187 ЦПК України. 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження (арк.спр.73). 27 листопада 2025 року підготовче засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті (арк.спр.90). 23 грудня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача . Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Суд установив, що домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , належало: в розмірі 16% - [PERSON] , 61% - [PERSON] , 23% - [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвами про право особистої власності на домоволодіння від 15 травня 1964 року (арк.спр.35-37). Частку, що належала [PERSON] після його смерті успадкував його син [PERSON] , а частку, що належала [PERSON] - його дружина [PERSON] що підтверджено свідоцтвами про право на спадщину за законом від 20 січня 1982 року та від 01 червня 1989 року відповідно (арк.спр.38, 42). Згідно з договором від 29 травня 1979 року [PERSON] продав [PERSON] 61% житлового будинку з надвірними будівлями (арк.спр.39); згідно з договором від 22 серпня 1989 року [PERSON] продала належну їй частку житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] (арк.спр.43 (зворот)); згідно з договором від 26 серпня 1989 року [PERSON] продав належну йому частку у вказаному житловому будинку в розмірі 2/25 [PERSON] (арк.спр.46 (зворот)). Позивач [PERSON] придбала у [PERSON] 61/100 частку житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці 1157 кв.м. Викладене підтверджено Договором купівлі продажу від 28 грудня 1989 року (арк. спр.27 (зворот)). Поштову адресу 61/100 частини житлового будинку, який належить [PERSON] уточнено з №9 на №9а, а саме: [ADDRESS] , що підтверджено витягом з рішення Виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області №9/2018 від 27 липня 2018 року (арк.спр.15). [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01 березня 2005 року (арк.спр.63). Його право власності зареєстровано 01 березня 2005 року, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності від 01 березня 2005 року, реєстраційний номер 10048079 (арк.спр.64). Відповідно до Акту обстеження будинковолодіння від 01 червня 2018 року, технік з інвентаризації нерухомого майна Хмельницького БТІ Супрун Н.Й. в ході обстеження будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , установив, що частина житлового будинку загальною площею 73,8 кв.м., яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 22 серпня 1989 року в розмірі 4/25 частки та на підставі договору купівлі продажу від 26 серпня 1989 року в розмірі 2/25 частки, а також частка, яка належала [PERSON] знесена, на місці даної частки побудовано цегляний житловий будинок загальною площею 70,1 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., на який оформлено свідоцтво про право власності ( [NUMBER] ) від 01 березня 2005 року, виданого Старосинявською селищною радою на підставі рішення №7 від 28 січня 2005 року (арк.спр.17). Згідно з довідкою про технічний опис об`єкта нерухомого майна щодо домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка містить опис об`єкта, суд установив, що частина житлового будинку літ «А-1» житловою площею 37,2 кв.м. знесена. Хлів літ «Г», гараж літ. «Д», вбиральня літ. «П» знесено. Хлів «б» не є самочинним згідно з Інструкцією (арк.спр.56). Згідно з Повідомленням №748370 від 27 серпня 2024 року Хмельницьким БТІ проведено перевірку наявності чи відсутності зареєстрованого права власності на нерухомість та встановлено, що [PERSON] 01 березня 2005 року зареєстрував житловий будинок загальною площею 70,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Старосинявської селищної ради від 28 січня 2005 року №7. Частина глинобитного житлового будинку літ. «А-1», яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 22 серпня 1989 року (4/25 частки), та на підставі договору купівлі від 26 серпня 1989 року (2/25 частки), а також частка яка належала [PERSON] (3/20 частки) знесена. [PERSON] 07 лютого 1990 року було зареєстровано 61/100 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу від 28 грудня 1989 року (арк.спр.16). 14 червня 2018 року на замовлення позивача інженер з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] виготовив Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вказаного документа суд установив, що житловий будинок побудований 1927 року; житловий будинок загальною площею 83,7 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., коридор площею 7,7 кв.м., кладова площею 4,1 кв.м., коридор площею 3,3 кв.м., передпокій площею 11,6 кв.м., кухня площею 8,1 кв.м., ванна площею 4,4 кв.м., тамбур площею 3,8 кв.м. До складу даного господарства входять: підвал площею основи (забудови) 8,9 кв.м., хлів площею основи (забудови) 29,8 кв.м., хлів площею основи (забудови) 8,9 кв.м., гараж площею основи (забудови) 21,1 кв.м., навіс площею основи (забудови) 16,4 кв.м., вбиральня площею основи (забудови) 4,00 кв.м. Рік побудови житлового будинку 1927, підвалу 1927, хліва 1938, хліва 1989, гаража 1985, навісу 1958, вбиральні - 1989 (арк.спр.9-12). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №140334632 від 05 жовтня 2018 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №407097461 від 08 грудня 2024 року власником 61/100 частки житлового будинку на підставі договору купівлі продажу №293 виданого 28 грудня 1989 року Старосинявською державною нотаріальною конторою (арк.спр.13-14). Викладене вище підтверджено також матеріалами інвентарних справ (арк.спр.22-64). Позивач зверталася до Старосинявської селищної ради задля вирішення проблеми оформлення права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на що 11 вересня 2024 року отримала відповідь №1311, за змістом якої їй рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання (арк.спр.18). Відповідно до Архівного витягу №499 від 13 вересня 2024 року з рішення дев`ятої сесії XXII скликання Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області від 20 грудня 1996 року №3 про право приватної власності на землю, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,02 га для обслуговування житлового будинку (біля хати) та 0,03 га для ведення особистого підсобного господарства (біля хати), всього 0,05 га (арк.спр.19). Згідно з витягом з рішення Старосинявської селищної ради сесії 6-го скликання від 26 травня 2015 року №4 [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах [ADDRESS] площею 0,0574 га (арк.спр.20). Відповідно до листа Старосинявської селищної ради від 11 квітня 2025 року №546 на звернення [PERSON] щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,0775 га та передачу безоплатно у власність земельної ділянки в межах населеного пункту в [ADDRESS] , їй рекомендовано привести технічну документацію у відповідність до чинного законодавства у зв`язку з тим, що розмір її частки у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після чого рекомендовано повторно звернутися до Старосинявської селищної ради (арк.спр.21). Згідно з висновком про вартість майна №140/01-14 від 24 вересня 2025 року виданого Хмельницьким бюро технічної інвентаризації: вартість 61/100 частки домоволодіння, що складається з частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] становить 345 848 гривень (арк.спр.8). Позивач, вказуючи на порушення її законних прав та інтересів та неможливістю їх реалізувати в позасудовому порядку, звернулася до суду за захистом таких з позовом про визнання права власності. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд застосовує застосувати такі норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється серед іншого у разі його знищення. Відповідно до частини першої статті 182 ЦК України, припинення права власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації. Згідно зі статтею 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. Перелік документів, на підставі яких можна встановити факт знищення майна, не є вичерпним (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 04/5026/803/2012). У постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 907/710/17 зазначено, що власник має право за своєю волею визначати фактичну та юридичну долю речі. Одним із видів визначення такої фактичної та юридичної долі речі є знищення майна, тобто обставина, яка припиняє існування у подальшому конкретного об`єкта права власності. Факт часткового знесення спірного житлового будинку не оспорюється сторонами та підтверджується матеріалами інвентарної справи. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд установив, що частина будинку, що належали [PERSON] та [PERSON] - знесені, що підтверджено матеріалами справи, у зв`язку з чим неможливо здійснити виділ в натурі належної позивачу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Право [PERSON] та [PERSON] на належні їм частки будинку, що були зруйновані, не припинено. Позивач не є власником зруйнованих часток будинку, відтак не має права звернутися з заявою для внесення відповідних змін до державного реєстру. Зважаючи на викладене, позивач має перешкоди, пов`язані з можливістю реалізації прав власника нерухомого майна та оформлення права власності на земельну ділянку, що призначена для обслуговування будинку. Враховуючи викладені норми закону та встановлені обставини справи, для забезпечення непорушності права власності, тобто права особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, беручи до уваги, що частка позивача в спільній частковій власності, а саме 61/100, складається із конкретних приміщень, які вона придбала та користується ними як самостійним об`єктом нерухомого майна, позовні вимоги є обгрунтованими, позов слід задовольнити та за позивачем слід визнати право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved