Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Святошинського ВДВС кошти в розмірі 10 200,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в межах ВП № 60212396 з нього було стягнуто виконавчий збір (10 000 грн) та витрати (200 грн) на підставі виконавчого листа № 759/12322/18. Оскільки постановою Київського апеляційного суду від 09.07.2025 рішення суду, на підставі якого видано лист, було скасовано, позивач вважає ці кошти безпідставно набутими відповідно до ст. 1212 ЦК України. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Відповідач-2 (Державна казначейська служба України) надав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Мотивував заперечення тим, що виконавчий збір був стягнутий на підставі чинних на той момент постанов державного виконавця, які не скасовані. Також зазначив, що законодавством (Порядок № 787) передбачено спеціальний позасудовий механізм повернення коштів з бюджету через подання органу ДВС, якого Позивач не дотримався. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що на виконанні у Святошинському відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 60212396, відкрите 29.05.2019 на підставі виконавчого листа № 759/12322/18. 22.11.2024 року в межах цього провадження з боржника ( [PERSON] ) було стягнуто та розподілено кошти: 5009,85 грн на користь стягувача, 10 000,00 грн виконавчого збору та 200,00 грн витрат виконавчого провадження. Постановою Київського апеляційного суду від 09.07.2025 у справі № 759/12322/18 було скасовано рішення Святошинського районного суду від 12.11.2018. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до положень статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Як вбачається з матеріалів справи, кошти у розмірі 10200,00 грн були стягнуті в рамках виконавчого провадження № 60212396. Відповідно до частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон про виконавче провадження) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем оскаржувались будь-які постанови державного виконавця, на підставі яких здійснювалося стягнення коштів в рамках виконавчого провадження № 60212396. Виконавче провадження № 60212396 було відкрите на підставі виконавчого листа від 29.05.2019 у справі № 759/12322/18. Згідно з положеннями статті 431 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14 лютого 2022 року справа № 201/1311/19 (провадження № 61-15241св21), зазначив про те, що оскільки постанови приватного виконавця …. не оскаржувалися позивачем у порядку, встановленому чинним законодавством, не скасовані та дії відповідача щодо винесення зазначених постанов не визнані протиправними…, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, оскільки такі кошти не можуть вважатися безпідставно набутими урозумінні статті 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження. Таким чином, кошти було сплачено за наявності правової підстави, а тому ці кошти не можуть бути визнані «безпідставно набутими» та повернуті на підставі статті 1212 ЦК України. Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 27 Закону про виконавче провадження стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. Судом встановлено, що 22.11.2024 відповідно до платіжної інструкції від 22.11.2024 № 59622 (копія додається) на рахунок, відкритий в Казначействі на ім`я Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві для зарахування надходжень до державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 22070000 «Виконавчий збір», зараховано кошти у сумі 10000,00 грн від платника - СВ ДВСУМК ЦМУ МЮМК (код платника 34999049) з призначенням платежу «147 22070000 34999049; 1800415778; ВД №759/12322/18; 29.05.2019; Шайдаров ВВ; ВП №60212396; Виконавчий збір». Згідно з частиною першою статті 44 Закону про виконавче провадження, органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам. Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 затверджено Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок № 787). Пунктом 5 Розділу І Порядку № 787 визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.4 У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства. Заява про повернення коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню (крім повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (для фізичної особи за її згодою), причина повернення коштів з бюджету, найменування та місцезнаходження банку, в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності). Разом із заявою про повернення коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія документа на переказ, або паперова копія електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Перелік органів, які контролюють справляння надходжень бюджету за відповідним кодом бюджетної класифікації доходів визначено постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, йорів, платежів та інших доходів бюджету» (далі - постанова Кабміну № 106). Органи, що контролюють справляння находжень бюджету забезпечують відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного і місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Відповідно до постанови Кабміну № 106 та наказу Міністерства фінансів України «Про бюджетну класифікацію» від 14.01.2011 № 11, контроль за справлянням надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 22070000 «Виконавчий збір», за виконавчими документами, які перебувають/перебували на виконанні здійснює Мін`юст. Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 «Про затвердження Положення про Міністерство юстиції України» визначено, що Мін`юст здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи Мін`юсту. Отже, за наявності правових підстав саме на Святошинський відділ ДВС у покладено обов`язок щодо формування та подання в електронній формі до територіального органу Казначейства подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. У матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до органу, що здійснює контроль за справлянням надходжень бюджету, з метою повернення стягнутих грошових коштів, а тому звернення з вимогами до Казначейства для вирішення цього питання у судовому порядку є передчасним. Таким чином, повернення сплаченого позивачем виконавчого збору в розмірі 10 000, 00 грн повинно здійснюватися відповідно до Порядку № 787 за поданням органу, що контролює справляння находжень бюджету, яким згідно з нормами законодавства є Мін`юст. Щодо вимоги про стягнення з Святошинського відділу ДВС витрат виконавчого провадження у розмірі 200,00 грн, суд зазначає, що ці кошти не є безпідставно набутими в розумінні статті 1212 ЦК України, оскільки вони були стягнуті на підставі чинної постанови державного виконавця для забезпечення здійснення виконавчих дій, а позивачем не надано доказів оскарження цієї постанови чи визнання її протиправною у встановленому законом порядку, що, виключає можливість їх примусового стягнення із органу державної виконавчої служби як об`єкта цивільної відповідальності у даному процесі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed