Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ізмаїльський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 21.06.2022 року вона зареєстрована власником житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-пролажу житлового будинку віл 21.06.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В, Г. в реєстрі за №1068, зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №2378269151106 віл 21.06.2022 року. Крім того, [PERSON] зареєстрована власником земельної ділянки з кадастровим номером 5110600000:01:050:0065 по [ADDRESS] на підставі рішення Ізмаїльської міської рали Ізмаїльського району Одеської області №3434-VІ від 24.02.2025 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №3100451951106 вiд 04.03.2025 pоку. Відповідно до відповіді Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за №5-784 від 12.05.2025 року у вищевказаному житловому будинку зареєстрований [PERSON] , [INFO] , і не можливо його зняти з реєстраційного обліку місця проживання, оскільки в нього недійсний паспортний документ. Відповідно до п. 4.1.2. договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.06.2022 року продавець був зобов`язаний протягом двох тижнів з дня відновлення роботи веб-сайту ДМС «Реєстр територіальних громад» зняти з реєстраційного обліку осіб, які знаходяться у відчужуваному нерухомому майні. Однак, продавець [PERSON] помер, тому свої зобов`язання він не може виконати. На даний час позивачці місце перебування [PERSON] не відомо. Позивачка не може у повному обсязі користуватися своїм житловим будинком, не може оформити субсидію, оскільки в неї прописана працездатна особа, яка фактично не проживає за місцем реєстрації. Позивачка бажає впорядкувати свою документацію на житловий будинок [ADDRESS] та розпоряджатися ним на свій розсуд. З огляду на викладене, просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] , зобов`язати сектор ведення реєстру територіальної громади м.Ізмаїл секретаріату виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області зняти [PERSON] , [INFO] , з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Представник позивачки адвокат Константинов В.І. надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивачки. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрована власницею буд. [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №1068, виданого 21.06.2022 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.06.2022 року (а.с.11) та відповіддю від 08.12.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.34). Відповідач [PERSON] зареєстрований у буд. [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю від 01.09.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.23) та відповіддю виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 05.06.2023 року №Б-644 (а.с.16). Згідно відповіді виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 12.05.2025 року №Б-784 сектором ведення реєстру територіальної громади м.Ізмаїл секретаріату виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області встановлено, що [PERSON] значиться зареєстрованим за недійсним паспортним документом, здійснити його зняття з реєстраційного обліку місця проживання не є можливим (а.с.15). Відповідач за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , не проживає, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося на адресу суду, «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст. 7 цього Закону зняття з реєстрація місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, своїм перебуванням на теперішній час на реєстраційному обліку у житловому будинку [ADDRESS] , який належить позивачці, відповідач створює перешкоди в реалізації нею в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, тобто порушує ч.ч. 1,2 ст. 317, ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрація місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити частково та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки позовні вимоги обґрунтовані в цій частині. Вимоги в частині зобов`язання зняти з реєстрації є необґрунтованими, оскільки, у відповідності до положення ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрація місця проживання особи, отже, задоволенню не підлягають. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial