Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

представник позивача Фізичної особи-підприємця [PERSON] - адвокат Капля А.С. 09.09.2025, подав позовну заяву до Радехівського районного суду Львівської області, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ФОП [PERSON] 5 522, 48 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір в сумі 1 073, 60 грн. та судові витрати понесені фізичною особою підприємцем [PERSON] у сумі 3 000, 00 грн. у відшкодування судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що 13.07.2021 на автодорозі Київ-Чоп 597 км + 300 м. мала місце ДТП , за участю траспортного засобу SKODA SUPERB д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу SUBARU OUTBACK з д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб SUBARU OUTBACK з вини [PERSON] якого цивільно-правова відповідальність, як водія транспортного засобу SKODA SUPERB д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ТДВ СК Гардіан. Вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується постановою Радехівського районного суду Львівської області у справі №451/1151/21 від 10.08.2021. Згідно умов полісу ОСЦПВ №АР-5162975, на підставі страхового акту № G-12391-1, заяви про страхове відшкодування розмір виплати за пошкоджений автомобіль SUBARU OUTBACK з д.н.з. [NUMBER] становить 5 522,48 грн. 14.08.2025 року між страховиком та позивачем було укладено Договір 1/Г про відступлення прави вимоги, відповідно до якого позивач набула право вимоги до відповідача. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі: 5 522, 48 гривень, судовий збір та витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 11.09.2025 вищевказану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області. 01.10.2025 цивільна справа надійшла до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 01.10.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської област від 07.10.2025 провадження по справі відкрито, визначено, що розгляд справи буде здійснюватись за правилами спрощеного позовного провадження, визначено дату судового засідання. Позивач ФОП [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак представник позивача Капля А.С., при зверненні з позовом до суду, надіслала заяву у якій просила рохгляд справи здійснювати без участі сторони позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, на розгляд справи не з`явився, про причини не явки суду не повідомив, заперечень або відзиву на позов не надав, з будь-якими заявами не звертався, у зв`язку з цим, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності відповідача. За вимогами ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Так, судом встановлено, що 13.07.2021 на автодорозі Київ-Чоп 597 км + 300 м. мала місце ДТП , за участю траспортного засобу SKODA SUPERB д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу SUBARU OUTBACK з д.н.з. [NUMBER] . Постановою Редехівського районного суду Львівської області від 10.08.2021 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення : за ст. 124 КУпАП - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., за ст. 122-4 КУпАП - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3400 (три тисячі чотириста) грн., на підставі ст. 36 ч. 2 КУпАП остаточно накласти на [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3400,00 грн.. Вказаною вище постановою, встановлено, що [PERSON] - 13.07.2021 р. о 08 год. 21 хв. на автодорозі Київ-Чоп 597 км +300 м керуючи автомобілем марки «SKODA-SUPERB», р.н. [NUMBER] під час руху не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «SUBARU-OUTBACK» р.н. [NUMBER] , водій [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим завдав матеріальної шкоди, порушив вимоги п. 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Крім того, [PERSON] - 13.07.2021 р. о 08 год. 21 хв. на автодорозі Київ-Чоп 597 км +300 м керуючи автомобілем «SKODA-SUPERB», р.н. [NUMBER] будучи причетним до ДТП не залишився на місці пригоди та не повідомив органи поліції, чим порушив вимоги п. 2.10. (А) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.. 122-4 КУпАП. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до аварійного сертифікату №66-D/91/9 про визначення вартості матеріальнтго збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28.07.2021, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ становить 5522,48 грн. Відповідно до платіжної інструкції №1ВР17D56037E39 від 24.11.2021 року СК Гардіан ТДВ здійснило перерахування суми 5522,48 грн на рахунок [PERSON] .. Отже, встановлено, що страхувальник здійснив перерахування суми страхового відшкодування потерпілому відповідно до визначеної вартості відновлювального ремонту встановленого висновком. Щодо звернення позивач з даним позовом, судом встановлено, що згідно Договору №1/Г про відступлення права вимоги від 14.08.2025 року ТОВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» - первісний кредитор та ФОП [PERSON] уклали договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору до нового кредитора перейшло право вимоги за договором страхування G-12391 стархувальник [PERSON] , дата випадку 13.07.2021 року, сума боргу 5522, 48 гривень. Таким чином, судом встановлено, що позивач, як новий кредитор набув право вимоги в порядку регресу до відповідача. Проаналізувавши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені встатті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до положення ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 38.1 Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Згідно п.п.38.1.1 ст. 38 Закону, якщо: після ДТП за участі страхувальника самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, як вже було зазначено вище, та встановлено судом на підставі постанови суду, відповідач самовільно залишив місце ДТП. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» -страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортнупригоду: в) така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування (ст. 8 Закону України «Про страхування»). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода) відшкодовується у повному обсязі. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесу розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В силу ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Право регресу - право особи, що відшкодувала шкоду, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого завдано шкоди. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, його вина доведена. У відповідності до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім іншого, відповідно до положення ст. 993 ЦК України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортногозасобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Оскільки передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом, то такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду, зокрема із позовною заявою про відшкодування збитків у порядку регресу. Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст.89 ЦПК України). Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а відтак підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що позивач зверталась до відповідача з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі: 3000 гривень, суд зазначає наступне. Згідно приписів ч. 1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до Договору № 4 про надання правової допомоги від 20.08.2025 року укладеного між ФОП « [PERSON] » та [PERSON] укладено договір, за умовами якого адвокат зобов`язується вчинити від імені та за рахунок клієнта юридичні дії з метою стягнення суми заборгованості з фізичних осіб та юридичних осіб, відповідальних за збитки, до яких Клієнт має право зворотної вимоги, відповідно до договору №1/Г від 14.08.2025 року. Так, відповідно до Акту приймання-передачі наданих послух за договором про надання правової допомоги № 4 від 20.08.2025 року вартість послуг за цим Актом становить 3000 грн.. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати: на професійну правничу допомогу та по сплаті судового збору при поданні позову до суду.

Outcome: approved