Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» через представника звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 24456,40 грн. посилаючись на те, що 23 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] було укладено кредитний договір №76856283 про надання коштів, у формі електронного документа з використання електронного підпису. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора QW5W2K48. 23 вересня 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8750 грн. на банківську карту відповідача. В подальшому, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2028 року, згідно якого право вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, переходить до ТОВ «Таліон Плюс». Строк дії даного договору неодноразово був продовжений шляхом укладання додаткових угод до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №59 від 03.01.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (у урахуванням додаткових вимог) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право грошової вимоги до відповідача. В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги з відповідача. В подальшому, 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 29477,50 грн. Відповідач [PERSON] не виконала умови кредитного договору належним чином, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість в розмірі 24456,40 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. 28 жовтня 2025 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Калініним С.К. подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти позову ТОВ «Юніт Капітал» та просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю та стягнути на користь [PERSON] витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги у сумі 6000 грн.. Також, представник відповідача надав свідоцтво про шлюб, відповідно до якого відповідачка [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 768562583 від 23.09.2019, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Щодо нарахування відсотків представник відповідача зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, таким чином, у [PERSON] перед первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виникла заборгованість у розмірі 12 556,40 грн. (8 750,00 тіло кредиту + 3 806,40 грн. відсотки за користування кредитом). Крім того, представником відповідача зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу. 31 жовтня 2025 року представником позивача [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, в якому вона вказує, що з урахуванням визначених строків дії договору факторингу № 28/1118-01 та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. 03.01.2020 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 59 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 24263,75 грн.. Відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Щодо нарахування відсотків представник позивача зазначає, що сторони в кредитному договорі узгодили, що проценти, нараховані нараховані згідно п. 4.2 та п. 4.3. Договору після закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3. цього Договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (відповідно до п.4.4. Кредитного договору) а тому у позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування. Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві просить суд позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте у відзиві представник відповідача адвокат Калінін С.К. просив суд розглядати справу без участі сторони відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23.09.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений Договір №768562583, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 8750,00 грн., шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» направило [PERSON] одноразовий ідентифікатор QW5W2K48, який відповідачка 23 вересня 2019 року використала для підписання договору. За умовами кредитного договору №768562583 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати кредит [PERSON] у сумі 8750 грн., кредит надається строком на 30 днів. Відповідно п. 1.4. Договору №768562583, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у розмірі 1,45 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом (далі «Процентна ставка»), починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного в п.1.3. цього Договору. Згідно з умовами п. 1.5. Договору №768562583, із врахуванням положень п.1.4 Договору Позичальник сплачує Товариству проценти за користування Кредитом за фактичний час користування Кредитом з розрахунку 529,25 відсотків річних. Згідно з п.4.5. №768562583, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил за Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору є заява на отримання грошових коштів в кредит від 23.09.2019 року, що заповнена [PERSON] .. Відповідно до п.2.1.1.6 Договору №768562583, Товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою. ТОВ ««Манівео швидка фінансова допомога»» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 8750 грн., що підтверджується платіжним дорученням №418226d3-9618-4600-89cd-e0546997f23a. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод: №19 від 28 листопада 2019 року - на строк до 31 грудня 2020 року, №26 від 31 грудня 2020 року на строк до 31 грудня 2021 року, №27 від 31 грудня 2021 року на строк до 31 грудня 2022 року, №31 від 31 грудня 2022 року на строк до 31 грудня 2023 року, №32 від 31 грудня 2023 року на строк до 31 грудня 2024 року. За умовами договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників. Відповідно до умов договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторонами засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №9 від 03.01.2020 року до Договору від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24263,75 грн. 05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 року до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24263,75 грн. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого на користь ТОВ «Юніт Капітал» було відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №768562583 від 23.09.2019 року. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від №04/06/25-Ю від 04.06.2025 заборгованість відповідача перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №768562583 від 23.09.2019 складає 29477,50 з яких : прострочене тіло кредиту 8750 грн., прострочені відсотки 15706,40 грн., 5021,10 сума фінансування. На виконання ухвали суду про витребування доказів АБ КБ «ПРИВАТБАНК» направив інформацію стосовно рахунків [PERSON] та виписку за договором №б/н за період 23.09.2019 25.09.2019. Відповідно до наданої банком інформації на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] - [NUMBER] . Відповідно до виписки за договором №б/н за період 23.09.2019-25.09.2019, 23 вересня 2019 року на картку № [NUMBER] отримано кошти, здійснених переказом у сумі 8750 грн.. Наведені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вже встановлено судом, 23 вересня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений Договір №768562583, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 8750,00 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за кредитним договором №768562583 від 23 вересня 2019 року, що підтверджується реєстром прав вимоги №59 від 03.01.2019. Відповідно до п.2.1.1.6 Договору №768562583, Товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою. Тобто, предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами. Пунктом 1.2. договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме: реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. договору факторингу, реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку №1 до договору. Тобто, реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання сторін. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) визначено, що фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. З огляду на викладене, договір № 28/1118-01 року є угодою, яка підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу. Враховуючи наведене, укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з відповідачем не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги за кредитним договором № 768562583 від 23.09.2019 року передано від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», в подальшому ТОВ «Онлайн Фінанс» та, в подальшому, позивачу, на підставі реєстру, який оформлений належним чином. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, сторони договору можуть самостійно встановлювати строки для проведення оплати й даний факт не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги. Така ж позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, а саме, що ознаками договору відступлення права вимоги є: 1) відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Разом з тим, позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Суд погоджується з твердженнями представника відповідача щодо нарахування відсотків за кредитним договором №768562583 від 23 вересня 2019 року. Так, за умовами кредитного договору №768562583 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати кредит [PERSON] у сумі 8750 грн., кредит надається строком на 30 днів. Відповідно п. 1.4. Договору №768562583, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у розмірі 1,45 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом (далі «Процентна ставка»), починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного в п.1.3. цього Договору. Згідно з умовами п. 1.5. Договору №768562583, з врахуванням положень п.1.4 Договору Позичальник сплачує Товариству проценти за користування Кредитом за фактичний час користування Кредитом з розрахунку 529,25 відсотків річних. Відповідно п. 1.6. Договору, Розрахунок сукупної вартості Кредиту та Термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно Додатку № 1 до Договору № 768562583 від 23 вересня 2019 року, сукупна вартість кредиту складає 143,50 % від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 12 556 грн. 00 коп. (у грошовому вираженні) та включає в себе: 1) проценти за користування Кредитом у розмірі 43,50 % від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 3 806 грн. 40 коп. (у грошовому виразі); 2) суму Кредиту 8 750,00 грн.(у грошовому вираженні). Отже, з огляду на вищезазначене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума тіла кредиту у розмірі 8750 грн. та відсотки за користування кредитом з 23.09.2019 до 23.10.2019, які нараховуються за ставкою 1,45 % від суми кредиту на добу у розмірі 3806,40 грн.. Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати: 2422,40 грн сплачений при подачі позову позивачем судовий збір та витрати на правничу допомогу 7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. представник позивача надав копії: договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; додаткову угоду №25770556347 до Договору про надання правничої допомоги 05/06/25-01 від 05.06.2025; акт прийому - передачі наданих послуг до договору № 05/06/25-01 від 05.06.2025, згідно якого складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №768562583 від 23.09.2019 вартує 5000,00 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] за кредитним договором №768562583 від 23.09.2019 вартує 1000,00 грн., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №768562583 від 23.09.2019 на рахунок боржника, яким є [PERSON] вартує 500, 00 грн., підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №768562583 від 23.09.2019 на рахунок боржника, яким є [PERSON] вартує 500,00 грн. Загальна вартість складає 7000,00 грн.. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції, зокрема у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п.95), в рішенні у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (п.268) (заява № 19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1242,69 грн. (із розрахунку 2422,40*51,3% = 1242,69) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3591,00 грн. (із розрахунку 7000*51,3% = 3591). Відповідно до п. 3 чт. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Правничу допомогу відповідачу надавав адвокат Калінін С.К. на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н/25 від 17.10.2025 року. На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу суду надано: - про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н/25 від 17.10.2025 укладений між [PERSON] та адвокатом Калініним С.К.; - акт виконаних робіт (наданих послуг) від 27.10.2025 року за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н/25 від 17.10.2025, у якому визначено види виконаних робіт та розмір гонорару за надані послуги у сумі 6000 грн.. - свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої допомоги Ткачук М.В.. Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також той факт, що стороною відповідача у справі належним чином документально підтверджено такі витрати, що вказує про наявність правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог, які задоволені на 51,3 %, тобто у розмірі 2922,00 грн. (6000 грн. х 48,7% = 2922 грн.).

Outcome: partial