Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що 12.09.2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 19884068. Відповідно до умов договору позивачу був наданий кредит у розмірі 4000 грн. строком 730 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в порядку, визначеному договором. 11.08.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір №11-08/25, відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 19884068. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. Виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 17680,00 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за кредитом, 13360 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 320 грн. грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання відповідачка не з`явилася, надала заяву в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі, просила провести розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.09.2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] підписано договір про споживчий кредит. Відповідно до розділу 2 договору кредит надається в сумі 4000 грн., строк користування кредитним коштами -730 днів та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Відповідно до п.2.4 договору дисконтний період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25.09.2024. Відповідно до п.2.5 поточний період складає 716 днів , що настає з дня , наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 22.05.2026 . Відповідно до п.2.6 договору проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 3,65 % річних (денна процентна ставка 0,01% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. Відповідно до п.2.7 договору проценти за користування кредитом протягом поточного строку періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 365 % річних (денна процентна ставка- 1% за один день)від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Договір підписано [PERSON] 12.09.2024 року шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора M2YxY2Nk. Відповідачка 12.09.2024 року отримала від ТОВ «ЕКО ФІН» кошти в сумі 4000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на картковий рахунок № [NUMBER] , що стверджено копією квитанції №42613-70008-25794, а також довідкою, що надана АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" 19.11.2025 року. 11 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» укладено договір № 11-08/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги у відповідності до умов якого, ТОВ ««ЕКО ФІН»» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить товариству з обмеженою відповідальністю ««ЕКО ФІН»» , а товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 11-08/25 від 11.08.2025 характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «Факторинг Партнерс» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 17680 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає - 4000,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 13360 грн. Відповідачем умови договору не виконувались, в зв`язку з чим станом на 05.09.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 17680 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту складає - 4000,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 13360 грн. грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору до моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку - 320 грн. Наданий банком розрахунок відповідачем не оспорюється, вона визнала суму боргу в повному обсязі.. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума заборгованості 17680 грн. підлягає стягненню з відповідача. При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. Статтею 137 ЦПК Українивстановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 02.07.2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» уклало договір про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та за п. 4.1. вказаного договору сторони погодили, що загальна вартість послуг узгоджується сторонам у заявці на надання юридичної допомоги , які є невід`ємними додатками до цього договору. Відповідно до п.4.5 сума, визначена в акті про надання юридичної допомоги є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає. Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 993 від 12.08.2025 року погоджені послуги: надання усної консультації з вивченням документів 3000 грн. (2 год*1500,00 грн.), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6000 грн (2 год.*3000,00 грн.), а разом 9000 грн. та акту про підтвердження факту надання правничої допомоги від 22.08.2025 року сторонами погоджено, що сума витрат становить 9000, 00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена зокрема в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою, такої ж позиції притримується Верховний суд в постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19. Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), відсутність представництва в суді під час розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 90000 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відтак, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу розмірі 4000,00 грн. На підставі ст.141ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved