Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач сплачував аліменти на утримання їх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі, а саме 2 500 грн., щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Однак, у зв`язку з досягненням сином [PERSON] [INFO] повноліття, стягнення аліментів в цій частині припинено. Водночас, цей син продовжує навчатися на третьому курсі здобуття професійної технічної освіти в державному професійно-технічному навчального закладі «Отинійський професійний ліцей енергетичних технологій» Івано-Франківської обласної державної адміністрації, термін навчання до 30.06.2026 року. Проте, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачці важко забезпечити цього сина всім необхідним, у зв`язку з чим останній потребує матеріального забезпечення і з боку батька, який є здоровим, працездатним та матеріальне становище якого дозволяє сплачувати аліменти на час навчання вказаного сина. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 5 000 грн. щомісячно до припинення вказаним сином сторін навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку, та судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 21.01.2026 року її представник, адвокат Гринів Яна Василівна подала заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 8 000 грн. та розглянути справу без їх участі (а. с. 51). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. Стадія ухвалення судового рішення судом визначена до 26.01.2026 року. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 34 від 29.10.2007 року), виданого виконавчим комітетом Угорницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області того ж дня, [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а. с. 13). Судом також встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.01.2018 року, ухваленим у справі № 346/2812/17, шлюб між сторонами, який зареєстровано 21.05.2005 року, розірвано У даному рішенні вказано, що вказаний син сторін проживає разом з позивачкою (а. с. 14, 15). Згідно з даними довідки № 287, виданої виконуючим обов`язки директора державного професійно-технічного навчального закладу «Отинійський професійний ліцей енергетичних технологій» Івано-Франківської обласної державної адміністрації 05.09.2025 року, [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на ІІІ курсі, форма навчання денна, термін навчання до 30.06.2026 року (а. с. 24). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно положень ч.3 цієї ж статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом також встановлено, що відповідач здоровий, працездатний, а інформація про інших осіб, які перебувають на його утриманні, відсутня. Тому суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний утримувати свого зазначеного повнолітнього сина, який продовжує навчання у вищевказаному навчальному закладі. Суд вважає за необхідне визначити аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 4 000 грн. щомісячно, що за вище вказаних обставин відповідатиме вимогам розумності та справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. Відповідно до даних договору про надання правничої допомоги від 09.09.2025 року, приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката від 21.01.2026 року за період з 09.09. по 21.01. 2026 року, та товарним чеком від 21.01.2026 року, виданих адвокатом Гринів Яною Василівною, вказана адвокат надала позивачці а остання прийняла такі юридичні послуги: -підготовка позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання; -підготовка та подання адвокатських запитів для отримання інформації; -складання процесуальних документів в ході розгляду справи; -складання та подання клопотання про витребування доказів. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 8 000 грн. (а. с. 49, 50, 52, 53). Згідно з положенням частин 2, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд, вивчивши зазначену вище документацію, з урахуванням задоволення вимог позивача, принципів розумності та співмірності, незначної складності справи, вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень. Отже, дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 199, 200 СК України,

Outcome: partial