Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

19.06.2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», в якій позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в загальній сумі 65230,80 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 24.06.2025 року, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано для розгляду за підсудністю до Вараського міського суду Рівненської області, на підставі ч.1 ст.27 ЦПК України, - за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] 29.07.2025 року вказана позовна заява надійшла до Вараського міського суду Рівненської області. Ухвалою Вараського міського суду Рівненської області від 08.09.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 04.09.2023 року між первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №478829625 (далі - кредитний договір №478829625 від 04.09.2023 року) у формі електронного документу з використанням електронного підпису, шляхом вчинення відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором №MSWF-6279. Відповідно до умов кредитного договору, первісний кредитор надав відповідачу [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії в сумі 12900,00 грн. строком на 30 днів (пільговий період) зі сплатою процентів за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку, на який видавався кредит, із можливістю пролонгації такого строку. Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. У свою чергу, відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. 28.11.2018 року між первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (надалі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу №28/1118-01, який неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод, востаннє додатковою угодою №32 від 31.12.2023 року, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2024 року, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №478829625 від 04.09.2023 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №261 від 05.12.2023 року. 10.10.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (надалі - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») укладено Договір факторингу №10/1024-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №478829625 від 04.09.2023 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №2 від 10.10.2024 року. У подальшому, 29.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е. Відповідно до реєстру боржників б/н від 29.05.2025 року до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 65230,80 грн., із яких: 12900,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 52330,80 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] не виконує умов взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, лише частково сплатив 04.10.2023 року 2507,00 грн. відсотків, задля продовження строку дії дисконтного періоду. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором №478829625 від 04.09.2023 року не погашена. При цьому, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в загальній сумі 65230,80 грн., яка виникла за договором, право вимоги за яким перейшло від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», а саме: за кредитним договором №478829625 від 04.09.2023 року. Окрім того, позивач зазначає, що ним понесено витрати у зв`язку із розглядом вказаної справи, які складаються із витрат по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 2422,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., які просить стягнути із відповідача. У судове засідання представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» - Тараненко А.І., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести у його відсутності, позов просив задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав. Тому, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. Підставами для такого висновку суду є наступне. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Судом встановлено, що 04.09.2023 року між первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №478829625 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором №MSWF-6279, який було направлено позичальнику о 18 год. 08 хв. 43 сек. 04.09.2023 року на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] . Відразу після вчинених дій, о 18 год. 10 хв. 03 сек. 04.09.2023 року первісним кредитором було перераховано [PERSON] грошові кошти в сумі 12900,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] , що належить відповідачу, на виконання п.5.1 договору. Вказані обставини підтверджуються довідкою, щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 15.10.2024 року. Виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» обов`язку, щодо надання грошових коштів в сумі 12900,00 грн. [PERSON] , підтверджується платіжним дорученням №aa39d64e-0750-4fa8-9355-e9a211dac230 від 04.09.2023 року. Відповідно до п.п.2.1,2.2,2.3 кредитного договору, кредитодавець зобов`язувався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 12900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Сума кредитного ліміту, вказана в п.2.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 12900,00 грн. 04.09.2023 року, що є датою надання кредиту. Згідно п.3.3 кредитного договору, до здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів дисконтного періоду проценти в розмірі 2592,90 грн. Про суму нарахованих процентів, які позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій, позичальник інформується через особистий кабінет. Згідно довідки, щодо дій позивальника в ІТС первісного кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», з метою продовження дисконтного періоду, на виконання п.3.3 кредитного договору, [PERSON] 04.10.2023 року сплачено 2507,00 грн. процентів, тому строк кредитування (дисконтний період) продовжено на 30 днів - до 03.11.2023 року, за відсотковою ставкою 1,68% в день. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 на строк до 28.11.2019 року, який неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод, востаннє додатковою угодою №32 від 31.12.2023 року, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №261 від 05.12.2023 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 31788,00 грн. 10.10.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №10/1024-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №478829625 від 04.09.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 10.10.2024 року року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 65230,80 грн. У подальшому, 29.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е. Відповідно до реєстру боржників б/н від 29.05.2025 року до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 65230,80 грн., із яких: 12900,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 52330,80 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідач [PERSON] не виконав умови взятого на себе зобов`язання, не погасив кредит та не сплатив проценти за його користування. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором №478829625 від 04.09.2023 року не погашена. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в загальній сумі 65230,80 грн., із яких: 12900,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 52330,80 грн. - заборгованість за відсотками, яка виникла за договором, право вимоги за яким перейшло від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», а саме: за кредитним договором №478829625 від 04.09.2023 року. Згідно розрахунку первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» слідує, що відповідачем [PERSON] 04.10.2023 року частково сплачено заборгованість в сумі 2507,00 грн., що враховано позивачем при розрахунку загальної суми заборгованості. Судом не встановлено розбіжностей в розрахунках, долучених до позову, які узгоджуються з іншими письмовими доказами у справі. Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором №478829625 від 04.09.2023 року в загальній сумі 65230,80 грн. При цьому, суд зазначає, що відповідачем не подано до суду ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких заперечень відносно позову, ні належних і допустимих документальних доказів на спростування вимог, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] не спростовував розрахунок заборгованості, надавши власний розрахунок позивачу. При цьому, суд вважає, що перехід права вимоги за кредитним договором проведено згідно вимог законодавства, про що суду позивачем надано належні та допустимі докази. Кредитний договір з первісним кредитором, за яким ТОВ «ФК «ЕЙС» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги, підписаний електронним підписом [PERSON] , використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Доказів того, що персональні дані [PERSON] (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, матеріали справи не містять. Звернення [PERSON] до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, матеріали справи також не містять. Відповідач [PERSON] не оскаржував правомірність укладеного договору у судовому порядку. Окрім того, встановлено, що у відповідності до умов укладеного договору передбачено умови та строки нарахування відсотків за користування коштами, при цьому, визначено, що відповідач зобов`язувався повернути кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. При цьому, суд зауважує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним договором у ТОВ «ФК «ЕЙС», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Таким чином, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №478829625 від 04.09.2023 року в загальній сумі 65230,80 грн., із яких: 12900,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 52330,80 грн. - заборгованість за відсотками. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, крім інших обставин, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» в позові заявлено, що судові витрати позивача на правничу допомогу склали 7000,00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. У разі недотримання вищезазначених вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат у справі, до суду надано: копію договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 року, який укладено між ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським об`єднанням «Тараненко і партнери»; додаткову угоду №25770779791 від 30.05.2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 року на суму 7000,00 грн., відповідно до якої: складання позовної заяви, щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №478829625 від 04.09.2023 року - 5000,00 грн., вивчення матеріалів справи - 1000,00 грн., підготовка адвокатського запиту - 500,00 грн., підготовка та подача клопотання - 500,00 грн. При цьому, доказів про перерахування коштів ТОВ «ФК «ЕЙС» для АО «Тараненко та партнери» за надання правничої допомоги, матеріали справи не містять. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу, суд враховуючи обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 року та додаткової угоди до нього, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та обсяг виконаних робіт, ціну позову та (або) значення справи для сторони, вважає, що витрати за надання професійної правничої допомоги адвоката, понесені позивачем, підлягають до часткового задоволення в розмірі 2000,00 грн. Окрім того, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 2422,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: partial