Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 19.02.2025 було укладено кредитний договір (оферти) №19.02.2025-100000533. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 5500 грн., строком на 217 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 23.09.2025. Процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом зазначених у графіку платежів. Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 495 грн. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання заяви утворилась заборгованість у розмірі 27147 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 13800 грн., по процентам у розмірі 6357 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 90 грн., неустойки у розмірі 6900 грн. За таких обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором №19.02.2025-100000533 від 19.02.2025 у розмірі 27147 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без участі представника (а.с.7 зворот). Представник відповідача [PERSON] адвокат Луніка Т.Я. надав до суду клопотання про розгляд справи без участі, позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими. В письмових поясненнях зазначив, що позивач не надав доказів авторизації [PERSON] в інформаційно-комунікаційній системі зазначеного вище товариства, а також надсилання їй та отримання нею одноразового ідентифікатора, який використовувався як електронний підпис. Такі документи у справі відсутні, а надані позивачем докази не є достатніми. Зазначення суми кредиту в договорі не свідчить про отримання кредиту позичальником і виконання позикодавцем своїх зобов`язань по договору. Позивачем, лише на підтвердження виконання умов одного зі спірних договорів, а саме Додаткового договору до кредитного договору № 19.02.2025-100000533 від 19.02.2025 року, що датований 05 липня 2025 року, до позову додано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення». Відповідачка вважає, що довідка ТОВ «УПР» про перерахування 05.07.2025 року грошових коштів у сумі 1000 грн. на картку [NUMBER] , з зазначенням призначення платежу: видача за договором кредиту № 19.02.2025-100000533, не є належним доказом, який підтверджує здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів саме [PERSON] , оскільки емітент вказаної банківської картки не підтвердив її належність саме відповідачці у справі - [PERSON] . З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Споживчий центр» умов договору № 19.02.2025-100000533 від 19 лютого 2025 року щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок саме відповідачки у справі [PERSON] як позичальниці шляхом використання вказаних нею реквізитів електронного платіжного засобу. Відтак, суд позбавлений можливості ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачці, оскільки інформація щодо повного номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідачки у кредитному договорі № 19.02.2025-100000533 від 19 лютого 2025 року відсутня. Матеріали справи не містять доказів перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідачки. Довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, на який посилається представник позивача, не є документом, що підтверджує отримання кредиту, користування коштами, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом наявності заборгованості. Інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Оскільки позичальниці встановлено плату за послуги, які за законом повинні надаватись безоплатно, то положення спірного договору щодо обов`язку позичальниці сплачувати комісію за надання кредиту, є нікчемними в силу ст. 228 ЦК України. Крім того, заборгованість за неустойкою в розмірі 6900 грн. підлягає списанню, адже вона нарахована за кредитним договором укладеним у період дії воєнного стану, що нині триває. Однак кредитор списання неустойки не здійснив, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що включає і неустойку. Таким чином, позов є необґрунтованим. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.02.2025 о 10:18 [PERSON] сформовано заявку кредитного договору №19.02.2025-100000533 (кредитної лінії). Указана заявка містить персональні дані позичальника [PERSON] , а також реквізити належного їй електронного платіжного засобу для надання коштів за договором: 5355-57хх-хххх-8502 (а.с.16 зворот - 17). Сторонами погоджено наступні умови кредитування: дата надання/видачі кредиту- 19.02.2025; сума кредиту - 5500 грн.; строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 23.09.2025; процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 495 грн. 19.02.2025 сформована відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №19.02.2025-100000533 (кредитної лінії), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е165 (а.с.17). До позовної заяви додано пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е165; а також інформаційне повідомлення позичальника, яке є додатком до кредитного договору (а.с.15-16, 17 зворот-18). 21.05.2025 між позивачем та відповідачем було укладено примірну пропозицію про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) та примірну відповідь кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (а.с.18-19), за яким сторони домовилися, що сума кредиту становить 6500 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транши). За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й Транш у розмірі 1000 грн.: дата надання/видачі кредиту (2-го траншу) - 21.05.2025. Строк на який надається кредит (а саме 2-й транш) -126 днів з дати його надання (п.1.2). Сторони домовилися, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію пов`язану з наданням 2-го траншу -9% від суми 2-го траншу, що дорівнює 90 грн. Дана пропозиція та відповідь містить підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору К853. 02.06.2025 між позивачем та відповідачем було укладено примірну пропозицію про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) та примірну відповідь кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (а.с.20-21), за яким сторони домовилися, що сума кредиту становить 9500 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транши). За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 3-й Транш у розмірі 3000 грн.: дата надання/видачі кредиту (3-го траншу) - 02.06.2025. Строк на який надається кредит (а саме 3-й транш) -114 днів з дати його надання (п.1.2). Сторони домовилися, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію пов`язану з наданням 3-го траншу -9% від суми 3-го траншу, що дорівнює 270 грн. Дана пропозиція та відповідь містить підпис позичальника з одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору К736. 03.06.2025 між позивачем та відповідачем було укладено примірну пропозицію про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) та примірну відповідь кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (а.с.21 зворот - 22), за яким сторони домовилися, що сума кредиту становить 12800 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транши). За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 4-й Транш у розмірі 3300 грн.: дата надання/видачі кредиту (4-го траншу) - 03.06.2025. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику:5355-57хх-хххх-8502. Строк на який надається кредит (а саме 4-й транш) -113 днів з дати його надання (п.1.2). Сторони домовилися, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію пов`язану з наданням 4-го траншу -9% від суми 4-го траншу, що дорівнює 297 грн. Дана пропозиція та відповідь містить підпис позичальника з одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору К861. 05.07.2025 між позивачем та відповідачем було укладено примірну пропозицію про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) та примірну відповідь кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (а.с.23 зворот - 24), за яким сторони домовилися, що сума кредиту становить 13800 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транши). За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 5-й Транш у розмірі 1000 грн.: дата надання/видачі кредиту (5-го траншу) - 05.07.2025. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику:5355-57хх-хххх-8502. Строк на який надається кредит (а саме 5-й транш) -81 днів з дати його надання (п.1.2). Сторони домовилися, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію пов`язану з наданням 5-го траншу -9% від суми 5-го траншу, що дорівнює 90 грн. Дана пропозиція та відповідь містить підпис позичальника з одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору К341. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Як зазначено в ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що 19.02.2025 року між [PERSON] та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було укладено електронний кредитний договір, який підписано [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. За змістом листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 17..11.2025 вих.№120-1711, останнє надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене у державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК №342 від 02.10.2012) та отримало ліцензію Національного банку України №3 від 11.11.2013. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до такого договору успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 05.07.2025 18:30:48 на суму 1000 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.ua - 793871583, призначення платежу: видача за договором кредиту №19.02.2025-100000533 (а.с.11). Отже, судом встановлено, що [PERSON] на виконання умов кредитного договору ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було надано кредитні кошти в сумі 1000 грн. Доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, РНОКПП, номер телефону, тощо) були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від її імені, відповідачем не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій позичальник не зверталася, до матеріалів справи надано не було. З огляду на викладене, суд не погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що позивачем не надано доказів авторизації [PERSON] в інформаційно комунікаційній системі товариства, та надсилання їй та отримання нею одноразового ідентифікатора, який використовується як електронний підпис, а також відсутність здійснення безготівкового переказу грошових коштів на банківський рахунок. Також не спростовано, що банківська платіжна картка № [NUMBER] не належить [PERSON] . Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №19.02.2025-100000533 від 19.02.2025 заборгованість позичальника [PERSON] за період з 19.02.2025 по 23.09.2025 становить 27147 грн., із яких: 13800 грн. - основний борг; 6357 грн. - проценти; 90 грн. комісія за надання; 6900 грн. неустойка (а.с.12). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приймаючи до уваги те, що відповідач, отримавши від позивача кредит в сумі 1000 грн., зобов`язання стосовно їх повернення, сплати відсотків у встановленому договорі розмірі не виконала, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 20247 грн., з яких: 13800 грн. - основний борг; 6357 грн. - проценти; 90 грн. комісія за надання. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 6900 грн. - заборгованості за неустойкою. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що кредитний договір укладено в період дії в Україні воєнного стану, а отже і заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) в сумі 6900 грн. нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6900 грн. - заборгованості за неустойкою до задоволення не підлягає. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1806,69 грн. (20247 грн. х 2422,40 грн. / 27147грн.).

Outcome: partial