Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому вказувала, що сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У той же час [PERSON] , будучи працездатною особою та маючи можливість утримувати дітей, участі у їх матеріальному утриманні не приймає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, позивачка просила суд стягувати з [PERSON] на свою користь кошти (аліменти) на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи та ухвалення рішення без його участі. У заяві також зазначав та просив прийняти до уваги при ухваленні рішення, що він працює неофіційно, отримує щомісячний прибуток у розмірі близько 30 000 грн, за рахунок цих коштів сплачує вартість найму кімнати для проживання, а також комунальних послуг, допомагає матері та здійснює матеріальне утримання дітей. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також сторонами не оспорювалася, а матеріалами справи підтверджена та обставина, що [PERSON] та [PERSON] проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Однак в матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем постійної та достатньої матеріальної допомоги на їх утримання. Також не знайшли жодного підтвердження доводи [PERSON] щодо понесення ним значних витрат на найм кімнати для проживання, а також на допомогу матері. У той же час, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч.ч. 1-3 ст. 183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, інші обставини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України). Таким чином, [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей, які проживають з позивачкою. Враховуючи встановлені обставини, зокрема стан здоров?я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, відсутність доказів знаходження на утриманні відповідача інших осіб, відсутність інших підтверджених доказами обставин, що можуть вплинути на розмір аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний та може сплачувати аліменти на утримання дітей у звичайному розмірі за таких обставин - 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Стягнення аліментів починається з дати подачі позову до суду та припиняється з досягненням дітьми повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь державного бюджету 1 211,20 грн судового збору.

Outcome: approved