Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»(далі ТОВ «Бізнес позика») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що 19 березня 2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір № 180077-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаним у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку відповідача, на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, лише частково погасив заборгованість, в результаті чого виникла заборгованість за договором станом на 30 жовтня 2025 року в розмірі 18 453,02 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 7 883,30 грн, сума прострочених платежів по процентах - 10 569,72 грн, яку позивач просить стягнути із відповідача, а також судові витрати, які складаються із судового збору. Представник позивача ТОВ «Бізнес позика»у судове засідання не з`явився, у позовній заяві, серед іншого вказав про розгляд справи без участі представника, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. До суду повернувся конверт із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення, про що суд 22 січня 2026 року постановив ухвалу. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії у справі 10 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24 грудня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, розгляд справи відкладено. Фактичні обставини справи, встановлені судом 19 березня 2021 року на підставі пропозиції укласти договір про надання кредиту (оферти) (арк. спр.18) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту (арк. спр.19) між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір № 180077-КС-001 про надання кредиту, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «G-2595». Відповідно до умов договору кредитодавець (позивач) надав позичальнику (відповідачу) грошові кошти у розмірі 8 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання споживчих кредитів (п. 1 Договору) (арк. спр. 17,20). Строк на який надається кредит: 16 тижнів. Термін дії договору до 09 липня 2021 року. Процентна ставка за кредитом в день 1,59618750 фіксована (п. 1 Договору). Комісія за надання кредиту 1 200 грн (п. 1 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту 20 080 грн (п. 1 Договору). Сторонами в пункті 3 Договору погоджено «Графік платежів». Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (арк. спр. 15-16). З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснених сторонами кредитного договору щодо його укладення 19 березня 2021 року (арк. спр.20). Відповідно до квитанції служби ТАСPay від 19 березня 2021 року, повідомлення АТ «ПриватБанк» банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , на яку 19 березня 2021 року зараховано 8 000 грн, призначення перерахування кредитних коштів згідно кредитного договору № 180077-КС-001 (арк. спр. 22, 86-88). ТОВ «Бізнес позика» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України (арк. спр.44,45). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Бізнес позика» було укладено кредитний договір № 180077-КС-001 від 19 березня 2021 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору кредитної лінії ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу кошти в сумі 8 000 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісію в порядку, визначеному договором. 19 березня 2021 року кредитні кошти у розмірі 8 000 грн були перераховані відповідачу, що підтверджено квитанцією від 19 березня 2021 року, повідомленням АТ «ПриватБанк», виписками про рух коштів по особовому рахунку. Реквізити банківської карти № [NUMBER] в платіжній квитанції та повідомленні АТ «ПриватБанк» співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у анкеті клієнта. Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Бізнес позика» суд вважає доведеним. Відповідач свої зобов`язання за договором виконував неналежним чином, оскільки лише частково здійснював погашення заборгованості. Згідно з наданим ТОВ «Бізнес позика» детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором, заборгованість станом на 30 жовтня 2025 року складається із заборгованості за кредитом 7 883,30 грн, заборгованості за відсотками 10 569,72 грн, а всього 18 453,02 грн (арк. спр.24-35). Вказана заборгованість нарахована за період з 19 березня 2021 року до 09 липня 2021 року (всього 113 днів), тобто в межах строку кредитування, за відсотковою ставкою погодженою сторонами при укладені договору 1,59618750 % в день від суми кредиту. При цьому суд зазначає, що позивачем при визначенні загального розміру заборгованості, враховано сплачену відповідачем суму 5 025,61 грн, яка зарахована в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, процентів та комісії за договором. Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав. Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Водночас суд відхиляє наданий позивачем доказ - правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» (арк. спр.36-41), оскільки вони не підписані [PERSON] , у тому числі за допомогою електронного підпису. Розподіл судових витрат Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (18 453,02 грн), відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн (3 028 х 0,8=2 422,40).

Outcome: approved