Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем було укладено кредитний договір № 200532532 від 18.05.2016. В подальшому право вимоги за укладеним договором було відступлено позивачу. ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 34 461,69 грн., з яких: 22 608,48 грн. сума заборгованості за договором, 2 036,62 грн.- сума заборгованості з урахуванням 3% річних, 9 816,59 грн. сума заборгованості за інфляційними витратами. Посилаючись на те, що відповідач, не виконував належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, просить суд стягнути із відповідача на його користь 34 461,69 грн. заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Згідно з розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 24 грудня 2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку призначенням [PERSON] суддею Сумського апеляційного суду, вказана справа передана у провадження судді Ніколаєнко О.О. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем було укладено договір № 200532532 (а.с. 9-14). За умовами договору кредит надано у вигляді кредитної лінії в сумі 10 100 грн. з можливістю збільшувати суму на строк та зі сплатою відсотків на умовах і в порядку, визначеному договором (а.с. 9). Договір підписано [PERSON] . Також позичальником було підписано довідку про розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту, у якій погоджено розмір річної процентної ставки на рівні 58,8 % річних (а.с. 11 зі звороту). Копією договору відступлення від 20 липня 2020 року № 7_БМ та додатком до нього витягом з реєстру боржників підтверджується перехід права вимоги за укладеним договором до позивача ( а.с. 53-57). Згідно з довідкою-розрахунком боргу станом на 14.04.2025 та виписки по рахунку станом на 23.05.2024 заборгованість за договором складає 34 461,69 грн., з яких: 22 608,48 грн. сума заборгованості за договором, 2 036,62 грн.- сума заборгованості з урахуванням 3% річних, 9 816,59 грн. сума заборгованості за інфляційними витратами. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач не погасив узяті ним кредиту, не сплатив відсотки. Належними доказами підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором до позивача. Відповідач не висловив своєї позиції по справі, та не надав доказів. А тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства заборгованість за кредитним договором сумі 34 461,69 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правничої допомоги № 26 від 25 лютого 2024 року. Відповідно до п. 4.1. вказаного договору сторони погодили, що загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг, згідно тарифної сітки, вказаної у п.4.7. даного договору (а.с.60-62). Згідно додаткової угоди до Договору № 26 про надання правничої допомоги від 15.02.2024 розширено розділ 1 «Предмет договору» та доповнено новим пунктом такого змісту: «1.2. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] » (а.с.55). Згідно детального опису загальна вартість наданої правової допомоги склала 7 500 грн. 00 коп. та включає, складання позовної заяви до суду 6000 грн., направлення позовної заяви з додатками через підсистему «Електронний суд» 1 500 грн. (а.с. 59). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду розмір витрат сторін на правову допомогу є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін. Клопотання про зменшення цих витрат відповідачем не заявлено. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн.

Outcome: approved