Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Банк Інвестицій та Заощаджень» (далі - АТ «Банк Інвестицій та Заощаджень», позивач) через свого представника адвоката Єфремової Ірини Вікторівни звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № PL-24701 від 19.08.2021 у розмірі 29805,03 грн., яка складається з: простроченої заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі 16193,45 грн.; простроченої заборгованість за процентами за період з 01.03.2022 по 2.12.2023 у розмірі 4686,58 грн.; заборгованості за простроченою комісією за період з 01.03.2022 по 30.11.20223 в розмірі 8925 грн. та понесеного судового збору у сумі 3028 грн.. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.08.2021 між АТ «Банк Інвестицій та Заощаджень» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №РL-24701 від 19.08.2021. Представник позивача зазначає, що на виконання п.п. 1.1 Розділу 1 Кредитного договору, позивач надав відповідачці кредит шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок останньої, а відповідачка отримала суму кредиту в розмірі 25000 грн. на споживчі потреби, сторонами визначено строк кредиту з 19.08.2021 до 17.11.2023. Процентна ставка за користування Кредитом становить 15% річних та нараховується починаючи з дня надання Кредиту до повного погашення заборгованості за цим Договором. Щомісячна комісія становить 1,7 % в місяць від суми кредиту. Термін погашення процентів за користування Кредитом та інших платежів здійснюється згідно з Графіком платежів відповідно до Додатку № 1 до Договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 56,35 % річних, а орієнтовна загальна вартість кредиту становить 41412,62 грн.. Договір складається із Заяви про надання споживчого кредиту (розділ 1 Кредитного договору «ЗАЯВА про надання споживчого кредиту на умовах «Заправляйся грошима рефінанс»»), що є невід`ємною частиною Договору, Умов надання споживчих кредитів, додатків до Договору, а також додаткових договорів до Договору. Договір невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування, укладеного між Банком та Позичальником на умовах Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», що розміщені на офіційному веб сайті Банку. Представник позивача наголошує, що за час дії Кредитного договору відповідачем були допущені суттєві порушення умов Кредитного договору в частині не виконання зобов`язань по поверненню кредиту, процентів за користування кредитними коштами. Відповідач свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит №РL-24701 від 19.08.2021 не виконує належним чином, не сплачує кредит та нараховані проценти у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 29.10.2025 становить 29 805,03 грн., яка складається з: простроченої заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі 16193,45 грн.; простроченої заборгованість за процентами за період з 01.03.2022 по 27.12.2023 (включно) в розмірі 4686,58 грн.; простроченої заборгованість за комісією за період з 01.03.2022 по 30.11.2023 (включно) в розмірі 8925 грн.. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідачки суму боргу за кредитним договором № PL-24701 від 19.08.2021 яка становить 29805,03 грн. та судові витрати у розмірі 3028 грн.. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.12.2025 справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Єфремова І.В. у судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Просить суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення на зареєстровану адресу відповідача судової кореспонденції, яка повернулася із відміткою «адресат відсутній» (а.с. 21-22), що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликалися до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с.17). Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Судом встановлено, що між АТ «Банк інвестицій та заощаджень» та [PERSON] 19.08.2021укладено договір про надання споживчого кредиту № PL-24701, за умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 25000 грн. (. 1.1 договору), шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок [NUMBER] , що відкритий позичальником в банку (п. 1,5 договору), строком з 19.08.2021 по 17.11.2023 (п.с.1.6 договору), з процентною ставкою 15% річних (п. 1.7 договору), з щомісячною комісією 1.7% в місяць від суми кредиту (п. 1.10 договору), з орієнтовною реальною річною ставкою 56,35% річних (п. 1.13 договору) та орієнтовною загальною вартістю 41412,62 грн (п. 1.14 договору). Також відповідач підписала паспорт споживчого кредиту. Позивач виконав своє зобов`язання за договором, виконав та перерахував [PERSON] на її рахунок зазначений у договорі [NUMBER] грошові кошти в розмірі 25000 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку за 19.08.2021. Відповідач не надала заперечень щодо отримання грошових коштів у кредит та розміру кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості № PL-24701 від 19.08.2021 [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів виконала частково, зокрема, повернула заборгованість за кредитом у розмірі 8806,25 грн., процентами 1805,45 грн. та комісією 2975 грн.. Разом з тим, згідно зазначеного розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] становить 29805,03грн., яка складається з: простроченої заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі 16193,45 грн.; простроченої заборгованість за процентами за період з 01.03.2022 по 27.12.2023 у розмірі 4686,58 грн.; простроченої заборгованість за комісією за період з 01.03.2022 по 30.11.2023 у розмірі 8925 грн.. Суд зазначає, що відповідач іншого розрахунку заборгованості, як і доказів повного чи часткового погашення заборгованості у іншому розмірі, ніж зазначеного в розрахунку позивача, не надала. Відповідно до вимог статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. В пункті 1 статті 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до пункт 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В пункті 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частино першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо стягнення комісії за розрахунково касове обслуговування. Частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Зі змісту вказаної норми убачається, що суд вирішуючи спір, не вправі допускати неправильного застосування норм матеріального права - незалежно від того, чи міститься посилання на таке неправильне застосування норм матеріального права в доводах сторін спору. Це не суперечить засадам змагальності сторін, оскільки даний принцип полягає у прояві в змагальності формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі , та забезпечує повноту досліджень обставин справи. Правова позиція про те, що умова кредитного договору в частині встановлення платежу за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами - є нікчемною та не потребує визнанню недійсною, викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 708/195/19 (провадження № 61-1789св19) та 01.04.2020 року у справі №583/3343/19 (провадження №61-22778св 19), та у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту за переказ коштів та приймання готівки на рахункив Банку (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Разом з тим, суд не погоджується з позовними вимогами щодо стягнення простроченої заборгованості за комісією у розмірі 8925 грн.. Відповідно до п. 1. 10 договору, щомісячна комісія становить 1,7% в місяць від суми кредиту. Перелік за зміст послуг, за які передбачено нарахування комісії не деталізований. Далі, згідно з паспортом споживчого кредиту до Банківського продукту «Рефінансування» передбачена щомісячна комісійна винагорода за переказ коштів у розмірі 1,7%. У постанові ВС у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року у справі №204/224/21 міститься посилання на постанову Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, в якій вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 7.2 «Таблиці обчислення орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача» (далі - Таблиця). Розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування складає з 01 січня 2020 року по 31 січня 2022 року в розмірі 76 700,00 грн. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.10 кредитного договору та 7.2 таблиці щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачіа комісії в розмірі 8925 грн.слід відмовити. Водночас, як вбачається з розрахунку заборгованості за нарахованою комісією за період з 19.08.2021р. по 30.11.2023 відповідачем [PERSON] було сплачено 2975грн., які на переконання суду, необхідно зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість за тілом кредиту становитиме 13218,45 грн. (тіло кредиту 16193,45 грн. комісія сплачена за договором 2975 грн.). Щодо стягнення відсотків суд зазначає наступне. З розрахунку позивача вбачається, що ним нараховано прострочену заборгованість за процентами за період з 19.08.2021 по 27.12.2023 у розмірі 21,24 грн, про те такий розрахунок не ґрунтується на вимогах закону та договору. Відповідно п. 1. 6 Договору з відповідача слід стягнути процентну ставку в розмірі 15% за користування кредитом починаючи з 19.08.2021 до 17.11.2023 в межах строку кредитування в розмірі 4519,03 грн.. Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню у розмірі 17737,48 грн., що складається із: простроченої заборгованості за основним зобов`язанням 13218,45 грн., відсотки за користування кредитом за період з 19.08.2021 по 17.11.2023 у розмірі 4519,03 грн.. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, що становить 59,51% від розміру задоволених судом позовних вимог, а саме: 1801,96 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial