Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань, посилаючись на наступне. 22 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2845740304. 01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу № 01/09/21 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язується відступити АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених договором, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування. Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу №01/09/21 від 01.09.2021, АТ «Таскомбанк» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 39 444,48 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 2845740304 від 22.11.2021 у загальному розмірі 58 965,13 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 34 102,10 грн, заборгованість за річними відсотками 3,48 грн, заборгованість за щомісячними відсотками 24 859,55 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову позивач також посилався на порушення відповідачем умов кредитного договору щодо порядку повернення кредитних коштів. 1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження у змішаній формі, з викликом (повідомленням) сторін. 1.3. 20 жовтня 2025 року представником позивача через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано додаткові пояснення у справі. 1.4. 16 грудня 2025 року представником відповідача адвокатом Григоренком А.О. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано додаткові пояснення у справі, в якиху задоволенні позову про стягнення заборгованості просив відмовити у повному обсязі у зв`язку з недоведеністю наявності права вимоги за кредитними договорами та необґрунтованості позовних вимог. 1.5. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими. Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження за відсутністю представника АТ «Таскомбанк». Від представника відповідача адвоката Григоренка А.О. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та [PERSON] . 1.6. Відповідно технічна фіксація справи за позовом АТ «Таскомбанк», про стягнення заборгованості не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. 22 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2845740304. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.1.2. умов кредитного договору, кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 39 409,00 грн; строк користування 24 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,7 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) робочих днів від дня укладення договору на рахунок позичальника в АТ «Таскомбанк», та погашається безготівковим шляхом на цей же рахунок (п. 1.2. кредитного договору). Згідно з п. 1.3. кредитного договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених в графіку платежів. Згідно п. 3.2. кредитного договору, у випадку прострочення виконання своїх кредитних зобов`язань позичальник сплачує штраф у розмірі 1% від суми наданого кредиту на кожний факт виникнення прострочки відповідно до графіку платежів. Згідно з п. 4 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 2845740304, підписаного відповідачем, сума/ліміт кредиту становить 39 409,00 грн, строк на який надається кредит 24 місяці. Пунктом 5 паспорту кредиту визначено процентні ставки: щомісячні проценти становлять 2,7% від суми кредиту згідно з графіком платежів, річні загальні проценти: 0,01% від суми боргу за договором згідно графіку платежів. Загальні витрати за кредитом становлять 27 291,43 грн, орієнтовна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом складає 64 950,43 грн, реальна річна процентна ставка 77,87% річних. Паспорт кредиту містить графік погашення кредиту, що розрахований з 22.11.2021 по 22.11.2023. 2.2. 01.09.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладений договір про відступлення прав вимоги № 01/09/21 (далі також договір № 01/09/21), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступає АТ «Таскомбанк» свої права вимоги до позичальників, а АТ «Таскомбанк» набуває права вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує ТОВ «ФК «ЦФР» за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог (зразок якого наведено у додатку 1 до цього договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору. Передача кредитних справ та іншої документації за кредитом регламентується окремим договором зберігання, що укладається між сторонами. Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно реєстру прав вимог, вказується у кожному окремому реєстрі до цього договору (п. 2.2.) Відповідно до п. 3.1.1. первісний кредитор протягом кожного робочого дня передає захищеними каналами зв`язку новому кредитору дані по позичальнику, за яким, згідно з даним договором, відбудеться відступлення прав вимоги, та які були оформлені первісним кредитором того ж робочого дня. Право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам, а також по відношенню до поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом із правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ним права в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п. 3.4.). Відповідно до датованого 23.11.2021 витягу з реєстру прав вимог до договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01 вересня 2021 року ТОВ «ФК «ЦФР» передало АТ «Таскомбанк» право вимоги до позичальника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт Серії [NUMBER] , дата видачі кредиту 22.11.2021 у сумі 39 409,00 грн, дата закінчення договору 22.11.2023. Платіжна інструкція № 758432627 від 01.09.2021 підтверджує, що в зазначену дату видачі документу АТ «Таскомбанк» перерахувало ТОВ «ФК «ЦФР» грошові кошти у розмірі 3 972 484,59 грн згідно з договором про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 без ПДВ. Позивачем на адресу відповідача [PERSON] направлене повідомлення-вимога про дострокове повернення усіх отриманих в кредит коштів, де також вказано, що заборгованість по кредитному договорі станом на 23.05.2025 складає 34 102,10 грн основного боргу; 3,48 грн заборгованості за річними відсотками; 24 859,55 грн строкової заборгованості за щомісячними процентами. На підтвердження надіслання [PERSON] повідомлення вимоги за адресою реєстрації: [ADDRESS] , позивач надав суду копію опису вкладення у цінний лист 0505312719155. 2.3. Відповідно до виписок по особовим рахункам [PERSON] відображено рух коштів на її рахунках в АТ «Таскомбанк» з період з 22.11.2021 по 03.06.2025. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2845740304 від 22.11.2021 позичальник має непогашену заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 58 965,13 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 34 102,10 грн, заборгованість за річними відсотками 3,48 грн, заборгованість за щомісячними відсотками 24 859,55 грн. 2.4. Згідно з копії паспорта громадянина України Серії [NUMBER] виданого 24 листопада 2016 року Черкаським РС УДМС України в Черкаській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , Виконком Свидівоцької с/р Черкаського району Черкаської області 15 жовтня 2016 року зареєстрував шлюб останньої з [PERSON] , 1992 року народження. 18 серпня 2023 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ? [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис за № 1522. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] .?? Згідно з відповіді відділу «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Будищенської сільської ради від 04.09.2025 №02-17/4258 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , ID [NUMBER] від 28.08.2023 виданий 7110, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . ???? 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 759/20374/20 (провадження № 61-4425св22), від 30 листопада 2023 року у справі № 382/1621/21 (провадження № 61-13123св23) вказано, що «тлумачення пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права». До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Згідно з статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. У тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. 3.3. Верховний Суд у постанові від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд звертає увагу на те, що в даному випадку позивач не є первісним кредитодавцем, з яким відповідач уклала кредитний договір, АТ «Таскомбанк» в рамках спірних правовідносин набуло прав кредитодавця за спірним договором кредиту після укладення договору факторингу з первісним кредитодавцем. При цьому у додаткових поясненнях представник відповідача не підтверджував факту видачі кредитних коштів на користь відповідача, тобто заперечував факт виконання умов кредитного договору первісним кредитодавцем. У зв`язку із цим суд зазначає, що позивач повинен довести наявність кредитних чи позикових правовідносин між первісним кредитором та боржником, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). 4.2. Щодо переходу права вимоги, суд зазначає наступне. 01.09.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладений договір про відступлення прав вимоги № 01/09/21 (далі також договір № 01/09/21), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступає АТ «Таскомбанк» свої права вимоги до позичальників, а АТ «Таскомбанк» набуває права вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує ТОВ «ФК «ЦФР» за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору. Суд не погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що кредитний договір укладений з відповідачем пізніше, ніж договір факторингу, за яким позивач набув права вимоги до відповідача, оскільки наданий договір факторингу є рамковою угодою та підтверджує згоду їх сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, зокрема, протягом 1 (одного) календарного року, але в будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 9.2. договору про відступлення прав вимоги № 01/09/21). Приписи договору про відступлення прав вимоги діють не лише під час його укладення, а й протягом усього періоду строку дії такого правочину. Відтак, права вимоги за кредитним договором, який було укладено пізніше, ніж відповідний договір факторингу, а саме через 2 (два) місяці, тобто в межах однорічного строку, визначеного п. 9.2. договору №01/09/21, можуть бути відступлені у порядку, визначеному таким договором факторингу у спосіб підписання відповідних Реєстрів прав вимог, які є невід`ємною частиною договору. У постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц вказано, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Крім того, судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача [PERSON] направлене повідомлення-вимога про дострокове повернення усіх отриманих в кредит коштів, де також вказано, що заборгованість по кредитному договорі станом на 23.05.2025 складає 34 102,10 грн основного боргу; 3,48 грн заборгованості за річними відсотками; 24 859,55 грн строкової заборгованості за щомісячними процентами. На підтвердження надіслання [PERSON] повідомлення вимоги за адресою реєстрації: [ADDRESS] , позивач надав суду копію опису вкладення у цінний лист 0505312719155. Суд констатує, що договір про відступлення права вимоги, внаслідок укладення якого позивач набув права вимоги до відповідача у справі, є чинними та перед судом заінтересованими особами питання про визнання його недійсним не порушувалося. 4.3. Щодо укладення договору суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди Інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом, розміру комісії, тощо була доведена відповідачу у кредитному договорі, паспорті кредиту, який підписаний відповідачем, а також зазначено в повідомленні про відступлення прав вимоги. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо вказаних істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Зазначені обставини відповідачем не спростовано, зокрема, не надано доказів щодо ненадходження коштів на її рахунок, крім того не надано жодного доказу того, що належним чином виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. Суд не погоджується з твердженнями представника відповідача, що розбіжність у прізвищі відповідача указаного в листі перевірки кредитної справи та заяві анкеті ставить під сумнів належність відповідача, з огляду на наступне. Як вже було встановлено матеріалами справи, згідно з копії паспорта громадянина України Серії [NUMBER] виданого 24 листопада 2016 року Черкаським РС УДМС України в Черкаській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , Виконком Свидівоцької с/р Черкаського району Черкаської області 15 жовтня 2016 року зареєстровано шлюб останньої з [PERSON] , 1992 року народження. 18 серпня 2023 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ? [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис за № 1522. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] .?? Згідно з відповіді відділу «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Будищенської сільської ради від 04.09.2025 №02-17/4258 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , ID [NUMBER] від 28.08.2023 виданий 7110, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відтак, матеріалами справи підтверджується зміна прізвища відповідача. Крім того, на виконання умов укладеного договору відповідач [PERSON] здійснювала платежі у загальному розмірі 11 310,00 грн, які були спрямовані на погашення боргу наступним чином: - 5 306,90 грн зараховано в рахунок погашення боргу за основним зобов`язанням; - 5,25 грн зараховано в рахунок погашення за річними відсотками; - 5 997,85 грн зараховано в рахунок погашення за щомісячними відсотками, що під час розгляду справи підтверджено розрахунком заборгованості та випискою по рахунку наданою АТ «Таскомбанк». Також суд ураховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018, наведену у справі № 2-383/2010, відповідно до якої стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Стосовно наявності заборгованості по вказаному кредитному договору, позивачем надано виписку по особовому рахунку [PERSON] , згідно з якою відповідач користувалась кредитними коштами, частково погашала заборгованість. На підтвердження часткового погашення кредитної заборгованості свідчить розрахунок заборгованості, відповідно до якого відповідач періодично вносила кошти на погашення кредиту. Ураховуючи факт укладення та часткового виконання відповідачем умов договору, а також відсутність заявлених відповідачем вимог з метою оскарження договору у цілому чи його частини з метою доведення його протиправності, суд дійшов висновку, що заперечення сторони відповідача у цій частині суперечать матеріалам справи та нормам чинного законодавства, тому до уваги судом не приймаються. Відтак, стягнення з відповідача тіла кредиту у розмірі 34 102,10 грн є обґрунтованим. 4.4. Щодо стягнення відсотків за договором суд зазначає наступне. Відповідно до умов кредитного договору та паспорту кредиту, сума кредиту 39 409,00 грн, строк кредитування - 24 місяці, щомісячні проценти 2,70 %, річні проценти 0,01 % від суми боргу. Згідно з п. 5.4. Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які долучені до позовної заяви, строк, на який надається кредит встановлюється в паспорті кредиту та визначається місяцями та спливає у відповідне число останнього місяця строку, якщо інше не встановлено в кредитному договорі. При цьому проценти нараховуються щомісяця до закінчення строку кредитування. У випадку примусового стягнення заборгованості за кредитним договором, з урахуванням податкового законодавства, кредитодавець має право зупинити нарахування процентів. Кредитний договір не містить інших умов, які б передбачали нарахування щомісячних процентів після спливу строку кредитування. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, дійшла таких висновків, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Крім того, суд виснував, що проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України. Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Натомість, звертаючись з позовом АТ «Таскомбанк» просив стягнути заборгованість по щомісячних процентах, порядок нарахування яких був визначений кредитним договором за користування кредитними коштами на момент дії договору, а не як міру відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої ст. 625 ЦК України. З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що позивач продовжував нараховувати щомісячні та річні проценти після закінчення строку кредитування, що суперечить умовам договору та вимогам закону. Враховуючи закінчення строку кредитування 21.11.2023, щомісячні та річні проценти за користування кредитом, які позивач нараховував боржнику після цього часу, суд не приймає до уваги. За наведених обставин, сума заборгованості відповідача по річних процентах нараховується від суми боргу, з урахуванням погашення та відповідає розрахунку: 7,44 грн (річні проценти відповідно розрахунку заборгованості, з урахуванням погашення за основним боргом за період з 23.11.2021 по 30.11.2021) 5,25 грн (оплата в рахунок погашення річних відсотків згідно з розрахунком) = 2,19 грн, яку належить стягнути на користь позивача з відповідача. За наведених обставин, сума заборгованості відповідача по щомісячних процентах відповідає розрахунку: 25 537,20 грн (щомісячні проценти нараховані від суми кредиту) - 5 997,85 грн (оплата в рахунок погашення відсотків згідно з розрахунком) = 19 539,35 грн, яку належить стягнути на користь позивача з відповідача. Даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором, яка складається з тіла кредиту, річних та щомісячних процентів погасила, матеріали справи не містять. 4.5. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за договором кредиту виконала не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у загальній сумі 53 643,64 грн = 34 102,10 грн (тіло кредиту) + 19 539,35 грн (щомісячні відсотки) + 2,19 грн (річні відсотки), яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 12.08.2025 про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (90,98%), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 203,90 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial