Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 24.09.2016 року. Інтереси позивача представляв [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду м. Дніпра головуючим суддею у розгляді цієї справи визначено суддю Недобитюк Н.В., ухвалою якої відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву від 03.11.2025 року, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Також позивач просив судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву від 03.11.2025 року, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 24.09.2016 року, відповідно до якої [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , уклали шлюб 24.09.2016, який зареєстрований Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1330. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 18.12.2019 р.н., виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 420. Позивач зазначив, що між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, а саме, що син буде проживати разом з відповідачем. Позивач у позовній заяві зазначив, що шлюбні відносини між сторонами поступово погіршувались, в результаті чого фактично припинені з початку червня 2025 року і з того часу шлюб існує лише формально. Сторони, утворивши родину, не змогли її зберегти, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно, несумісність поглядів на життя створює неможливість подальшого проживання однією сім`єю, а збереження шлюбу є безперспективним, у зв`язку з чим строк на примирення сторонам не потрібен. Відповідач згідно поданої заяви від 03.11.2025 року проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає волевиявленню позивача. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з частиною 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (частина 3 ст. 12, частина 1 ст. 81 ЦПК України). Суд встановив обставини справи на підставі належних та достатніх доказів (ст. 76, 80, 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 968 грн 96 коп., які повністю сплачені позивачем. У зв`язку з тим, що позивач просив не проводити розподіл судових витрат, судовий збір з відповідача на користь позивача стягненню не підлягає.

Outcome: approved