Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що між ним та відповідачем були укладені Договори № 544-09/05/22з від 23.09.2022 року та № 722-11/12/21з від 15.11.2021 року про купівлю-продаж електричної енергії за зеленим тарифом приватними домогосподарствами відповідно до яких він взяв на себе зобов`язання продавати відповідачу електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, що знаходяться за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , а відповідач в свою чергу взяв на себе зобов`язання купувати у нього електричну енергію за зеленим тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам та в строки, передбачені договором. Так, за договором № 722-11/12/21з на дату введення в експлуатацію генеруючої установки «зелений» тариф становить 512.99 коп/кВт.год (Без ПДВ), а за договором № 544-09/05/22з на дату введення в експлуатацію генеруючої установки «зелений» тариф становить 500.50 коп/кВт.год (Без ПДВ). Зазначав, що за вересень-жовтень 2024 року, та серпень - вересень 2025 року продав Відповідачу електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, (різниця між обсягом виробленої/згенерованої електричної енергії та обсягом споживання приватним домогосподарством) на загальну вартість 282 531.21 гривень. Разом з тим, відповідач належним чином взятих на себе зобов`язань за договорами не виконав та не сплатив у встановлені строки на його поточний рахунок повну вартість придбаної електроенергії. З моменту звернення до суду з даним позовом відповідач частково здійснював погашення боргу на суму 134476,09 грн., а тому розмір заборгованості з урахуванням сплачених коштів, становить 48 492, 97 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із заявою в якій відмовився від частини тих вимог, які фактично були задоволені відповідачем в процесу судового розгляду даного спору. Крім того, позивач вважає, що за порушення відповідачем грошового зобов`язання слід застосувати наслідки передбачені ст. 625 ЦК України та стягнути з останнього інфляційні втрати в сумі 21432,41 грн. та 3% річних в розмірі 8385,21 грн. через неналежне виконання зобов`язання за договорами № 544-09/05/22з від 23.09.2022 року та № 722-11/12/21з від 15.11. 2021 року, а всього в сумі 29 817, 62 коп. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з відповідача на його користь основну суму заборгованості за електричну енергію вироблену за «зеленим» тарифом в розмірі 48 492,97 грн. (без врахування сплаченої заборгованості за серпень 2025 року, вересень, жовтень 2024 року, та частини заборгованості за вересень 2025 року), а також інфляційні втрати - 21432,41 грн., 3% річних 8385,21 грн. та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1702,29 грн. На вказану позовну заяву відповідач подав додаткові пояснення в яких зазначав, що по мірі можливості відповідач намагається виконувати свої зобов`язання за договорами, натомість НЕК "Укренерго" сплачує ТОВ "ЧОЕК" вартість наданих послуг, які надалі ТОВ "ЧОЕК" виплачує власникам генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до укладених договорів про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, а тому за відсутності такої виплати, у відповідача відсутні грошові кошти для оплати власникам таких домогосподарств, в тому числі і позивачу. Вважає, що наведені обставини свідчать про відсутність підстав для стягнення з відповідача інфляційних та 3 % річних, адже невиконання НЕК «Укренерго» своїх зобов`язань перед ТОВ «ЧОЕК» у сплаті відповідних коштів є обставиною непереборної сили, яка виключає вину відповідача та відповідно наявність наслідків передбачених ст. 625 ЦК України. Додатково звертав увагу на те, що відповідною постановою НКРЕКП передбачено, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Справа слухалась у відсутності представника відповідача, який виклав свою позицію по суті спору у додаткових поясненнях. Суд, дослідивши письмові докази по справі, доходить наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Так, судом встановлено, що 15.11.2021 року позивач та відповідач уклали договір № №722-11/12/21з про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим тарифом приватним домогосподарством, який є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг за місцезнаходженням приватного домогосподарства споживача, на якому електрична енергія використовується для задоволення побутових потреб та/або потреб особистого селянського господарства. Місцезнаходження приватного домогосподарства [ADDRESS] . Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством. Також вказаним договором передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Постачальником універсальних послуг повинен перераховувати кошти для оплати проданої споживачем електричної виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючою установкою приватного домогосподарства на поточний рахунок Споживача відповідно до заяви-повідомлення. На дату введення в експлуатацію генеруючої установки "зелений" тариф за цим договором становить 512,99 коп./кВт-год. Також, 23.09.2022 року між сторонами було укладено договір №544-09/05/22з про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим тарифом приватним домогосподарством, який є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг за місцезнаходженням приватного домогосподарства споживача, на якому електрична енергія використовується для задоволення побутових потреб та/або потреб особистого селянського господарства. Місцезнаходження приватного домогосподарства Чернівецька обл., Кельменецький р-н, с.Ворновиця, вул.Буковинська, 10. Умовами договору також передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Постачальником універсальних послуг повинен перераховувати кошти для оплати проданої споживачем електричної виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючою установкою приватного домогосподарства на поточний рахунок Споживача відповідно до заяви-повідомлення. На дату введення в експлуатацію генеруючої установки "зелений" тариф за цим договором становить 500,50 коп./кВт-год. Умовами обох договорів передбачено, що у разі зміни «зеленого" тарифу розрахунки за придбаний постачальником універсальних послуг обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії у мережу, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюються відповідно до встановленого НКРЕКП "зеленого тарифу. Зміни "зеленого" тарифу не потребують внесення відповідних змін до цього Договору. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом це домовленість між індивідуальним побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг, яка спрямована на врегулювання цивільних прав та обов`язків під час купівлі-продажу за «зеленим» тарифом електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючими установками приватного домогосподарства (пункт 1.1.2. глави 1.1. розділу І). Згідно з пунктом 3.3.4. глави 3.3. розділу III Правил договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством укладається між постачальником універсальних послуг та власником (одним із власників за згодою інших співвласників) цього приватного домогосподарства і є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил). Згідно з пунктом 11.3.18. глави 11.3. розділу ХІ Правил умови та порядок оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, передбачені цими Правилами, зазначаються в договорі про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Відповідальність за порушення умов та порядку оплати встановлюється договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством відповідно до законодавства. Спори, які виникають між побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг під час укладення договору та купівлі-продажу електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, вирішуються в установленому законодавством порядку. Плату за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, постачальник універсальних послуг має перераховувати на рахунок побутового споживача відповідно до договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Розрахунковим періодом для встановлення постачальнику універсальних послуг розміру оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, є календарний місяць (пункти 11.3.19., 11.3.20. глави 11.3. розділу ХІ Правил). Частиною 33 статті 9-1 Закон України «Про альтернативні джерела енергії» передбачені гарантії щодо купівлі та проведення повного розрахунку за електричну енергію, виробленої об`єктами енергетики з відновлювальних джерел енергії, яким встановлений "зелений" тариф, а саме: держава гарантує закріплення на законодавчому рівні на весь строк застосування "зеленого" тарифу вимог щодо закупівлі у кожному розрахунковому періоді електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), що використовують альтернативні джерела енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) і не проданої за договорами безпосередньо споживачам або енергопостачальним компаніям, за встановленим "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього, встановленої відповідно до статті 9-2 цього Закону, в обсягах та порядку, визначених статтею 15 Закону України "Про електроенергетику", а з дати початку дії нового ринку електричної енергії - в обсягах та порядку, визначених статтею 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", а також щодо розрахунків за таку електричну енергію у повному обсязі, у встановлені строки та грошовими коштами. Обсяг та вартість виробленої та переданої електричної енергії за кожен розрахунковий період та за кожним із договорів визначено у відповідних актах приймання-передавання товару (електричної енергії), копії яких долучені до матеріалів справи. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що у вересні, жовтні 2024 року та в серпні, вересні 2025 році у відповідача наявна заборгованість за договором № 722-11/12/21з від 15 листопада 2021 року в розмірі 86721,37 грн., з урахуванням фактично виплачених сум, а за договором № 544-09/05/22з від 23 вересня 2022 року за придбану у вересні, жовтні 2024 року, та в серпні, вересні 2025 році електричну енергію в розмірі 91 383, 34 грн, також з урахуванням часткового погашення боргу. В ході судового розгляду даного спору відповідач здійснив дії, що свідчать про визнання позову та частково погасив наявну заборгованість, у зв`язку з чим позивач відмовився від частини позовних вимог на суму 134476.09 грн. та на підтвердження вказаних обставин долучив відповідні копії доказів проведених банківських транзакцій. Таким чином, сума заборгованості, з урахуванням сплачених коштів, становить 48 492, 97 грн. З матеріалів справи вбачається, що сторонами розроблено і підписано акти приймання - передавання електричної енергії, якими вони підтвердили обсяги виробленої електричної енергії генеруючими установками. Підписання цих актів підтвердженням взяття відповідачем на себе обов`язку щодо оплати виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом, а тому прийнявши відповідний обсяг електроенергії відповідно до умов договорів, відповідач зобов`язаний був оплатити її вартість. Будь-яких доказів на спростування наведених позивачем розрахунків заборгованості матеріали справи не містять, відповідачем не спростовано факт прострочення ним оплати вартості отриманої від позивача електроенергії на вказану вище суму, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом п. 2.3 кожного із договорів, про купівлю-продаж електричної енергії споживач має право на відшкодування згідно з чинним законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав; оплату неустойки (пені) у разі прострочення платежів за отриману постачальником універсальних послуг електричну енергію відповідно до умов та порядку оплати (а/с 10, 51). Згідно п. 5 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії»; згідно з підпунктом 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії (пункти 8.13.31, 8.13.32). З урахування дії на території України воєнного стану для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 5 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії (пункт 8.13.33). Підпункт 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасникам ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» (пункт 8.13.34). Рішення регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечить нормам ЦК України та ГК України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії; такі рішення регулятора не скасовують встановленої нормами ЦК України та ГК України відповідальності за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії (пункти 8.13.35, 8.13.36). Норми постанови від 25.02.2022 № 332 (у редакціях від 27.02.2022 № 333 та від 26.04.2022) прийняті регулятором в межах своїх повноважень (пункт 8.13.37). Таким чином, регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення (пункт 8.13.43). Вказаного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 29 жовтня 2024 року при розгляді справи № 910/3745/23, з посиланням на правову позицію Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22. Разом з тим, 3% річних та інфляційні втрати, які передбачені нормами ст. 625 ЦК України, є мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання, нарахування та стягнення яких жодним чином не пов`язано з тимчасовим зупиненням нарахування та стягнення штрафних санкцій викладених в постанові НКРЕКП від 25.02.2022 № 332. При цьому, у вказаній вище постанові, на яку посилається відповідач, заперечуючи проти вимог позивача в частині стягнення інфляційних та 3 % річних, НКРЕКП чітко визначила об`єкт зупинення нарахування, а саме - нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками, тоді як положення ст. 625 ЦК України визначені самим законом як додаткова відповідність за порушення виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на те, що на момент звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідача існувала в сумі 182969,06 грн. та була частково погашена в процесі судового розгляду даного спору, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат з відповідача на користь позивача. Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, сума останніх за договором № 722-11/12/21з від 15.11.2021 року становить 14026,42 грн., з них 10145, 34 гривень - інфляційні втрати, 3 881.08 грн. 3% річних; за договором № 544-09/05/22 від « 23.09.2022 року - загальна сума щодо сплати 3% річних, та інфляційного збільшення складає 15791, 20 грн., з яких 287.07 гривень - інфляційні втрати, 4 504, 13 грн. 3% річних. Контррозрахунку, який би спростовував правильність наданого позивачем розрахунку, відповідачем під час розгляду справи надано не було та не було висловлено заперечень щодо математичної вірності такого розрахунку позивача. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, адже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved