Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

24.06.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія" Європейська агенція з повернення боргів" представником якого є Дараган Юлія Олександрівна, звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 23.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачкою [PERSON] , було укладено кредитний договір №35413-05/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений п.8 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту. В подальшому, 19.11.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (позивач) укладено договір факторингу № 191124/2, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до Реєстру боржників від 19.11.2024 до Договору факторингу №191124/2 від 19.11.2024 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 10625 гривень, з яких: 5000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3125 гривень - сума заборгованості за процентами; 2500 гривень - сума заборгованості за штрафними санкціями. При умові, що відповідачка з будь-яких підстав не отримала повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідачка не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Зазначає, що з моменту отримання права вимоги до вілповідачки, а саме з 19.11.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №35413-05/2024 в розмірі 10625 гривень, з яких: 5000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3125 гривень - сума заборгованості за процентами; 2500 гривень- сума заборгованості за штрафними санкціями. Враховуючи викладене представник позивача просить, стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №35413-05/2024 в розмірі в розмірі 10625 гривень, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 27.06.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. Відповідачка, [PERSON] , була належним чином повідомленою про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 27.06.2025, оскільки копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, направлялися за місцем реєстрації відповідачки, але були повернуті до суду з відміткою уповноваженої особи Укрпошти від 03.07.2025, 23.08.2025, "адресат відсутній за вказаною адресою" на конверті зазначено кульковою ручкою, що "адресат за вказаною адресою не проживає, місце проживання інше", також відповідно до роздруківок трекінгу відправлень Укрпошти від 25.07.2025, 07.10.2025, вбачається, що повернення вручено відправнику (адресат відсутній за вказаною адресою). Також, відповідно до довідок про доставку електронного листа, 31.07.2025, 17.10.2025, відповідачка отримувала повідомлення про розгляд справи у спрощеному порядку на її електронну адресу зазначену у позовній заяві. Окрім цього, з огляду на відсутність відомостей про інше місце перебування [PERSON] , Рахівський районний суд 31.07.2025, 17.10.2025, 04.12.2025, розміщував оголошення на офіційному сайті судової влади, що є також належним повідомленням відповідачки відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, однак відзиву на день судового розгляду справи відповідачка не надала. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачкою у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом належними доказами встановлено, що 23.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №35413-05/2024, відповідно до якого, Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» надано відповідачці кредит на суму 5000 гривень, строк кредитування 120 днів, денна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, загальні витрати за кредитом 9000 гривень, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування кредитом 14000 гривень, реальна річна процентна ставка, відсотків річних 11188,14% [PERSON] , 23.05.2024 електронним цифровим підписом підписала вказаний договір, чим підтвердила, що ознайомилася з повною інформацію щодо Позикодавця та його послуги, зокрема проставивши електронний підпис одноразовим ідентифікатором W0706, що відповідаєстатті 11,12 Закону України "Про електронну комерцію" та ст.639 ЦК України та має таку саму юридичну силу як власноручний підпис. На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором позивачем надано Повідомлення ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" про успішне перерахування коштів за кредитним договором №23-05-2024 від 23.05.2024, о 17 годині 20 хвилин, на платіжну картку клієнта 23.05.20224 о 17 годині 20 хвилин, маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPAY.ua -404924228. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). 19.11.2024, між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 191124/2, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п.1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовне Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Зазначає, що з моменту отримання права вимоги до вілповідачки, а саме з 19.11.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №35413-05/2024 від 23.05.2024, заборгованість відповідачки [PERSON] , становить 10625 гривень, з яких: 5000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3125 гривень - сума заборгованості за процентами; 2500 гривень - сума заборгованості за штрафними санкціями. Правильність поданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачкою не оспорювався, а відтак такий розрахунок є належним та допустимим доказом, який підтверджує заборгованість за укладеним договором. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини за укладеним договором, відповідачкою грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі за вищенаведеними підставами. Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За вимогами ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини за укладеним договором, відповідачкою грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі за вищенаведеними підставами. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст.527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Отже, позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення кредитного договору та договору факторингу, за яким він набув права вимоги первинного кредитора, та наявність заборгованості у [PERSON] . Відповідачка не надала жодних доказів, які б підтверджували факт виконання нею зобов`язань за договором. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачкою умов договору, водночас, відповідачкою [PERSON] , жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, п.15 та п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У свою чергу, представник позивача просить суд стягнути із відповідача суму заборгованості по штрафним санкціям у розмірі 2500 гривень, яка, як вбачається із матеріалів справи, була нарахована у період воєнного стану в Україні. Натомість, враховуючи вищезазначені норми закону, суд вважає, що позичальник, тобто відповідачка [PERSON] звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) штрафних санкцій за таке прострочення, отже в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, судом задоволено позовні вимоги на 76,47% від заявлених (8125:10625х100). Виходячи знаведеного, враховуючи положення ст.ст.133 та 141 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 3028 гривні, суд стягує з відповідачки на користь позивача 2315 гривень 51 копійку, судових витрат на оплату судового збору, що пропорційно сумі задоволених позовних вимог. У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач поніс, будь-які інші витрати пов`язані з розглядом справи.

Outcome: partial