Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) через свого представника адвоката Урожай А.В. (далі представник позивача) за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якому просив поділити спільно нажите з відповідачем майно. Ухвалою суду від 24.11.2025 прийнято прийняти до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Представник позивача у підготовчому судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що майно, яке перераховане в позовній заяві, було нажито ними протягом всього періоду подружнього життя. Відповідач відзиву на позов не подав, у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію відповідача. Позиція сторони відповідача звелася до того, що дійсно буде справедливим усе майно поділити порівну, оскільки воно набуте у період шлюбу. Як відповідач так й позивач не заперечували проти розгляду справи у підготовчому судовому засіданні. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Приписами ст.ст. 367, 372 ЦК України, ст. 71 СК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій чи спільній сумісній власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними, а при наявності спору в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Водночас положення ст. 57 СК України визначають підстави для визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка. Окреслені норми законодавства вказують на презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок був сформульований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.11.2018 по справі № 372/504/17. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 04 лютого 2003 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, який розірвано згідно рішення Борзнянського районного Чернігівської області від 14.01.2026, що на день розгляду справи не набрало законної сили. Від даного шлюбу сторони мають п`ятьох дітей, троє з яких є неповнолітніми. Вирішуючи питання про поділ між колишнім подружжям майна, яке позивачка наводить у заяві, вважаючи його спільним сумісним майном, суд виходить з наступного. Як зазначено в п. 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді спорів між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. З огляду на викладене, [PERSON] просить поділити наступне майно: -Житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 123,3 кв. м. (житлова площа 60,4 кв. м.), вартістю 148 000,00 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , придбаний 29.07.2014 відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі за № 79, який посвідчений приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Чернігівської області. Об`єкт нерухомості зареєстровано на позивача, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; -Земельна ділянка, площею 0,1000 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0225 вартістю 37 251,00 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , придбана 29.07.2014 відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за № 80, який посвідчений приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Чернігівської області. Об`єкт нерухомості зареєстровано на позивача, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; -Земельна ділянка, площею 0,1023 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0226 вартістю 26 502,00 грн, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , придбана 29.07.2014 відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за № 81, який посвідчений приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Чернігівської області. Об`єкт нерухомості зареєстровано на позивача, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; -Житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 70,7 кв. м. (житлова площа 32,2 кв. м.), вартістю 50 000,00 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , придбаний 15.08.2014 відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі за № 87, який посвідчений приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Чернігівської області. Об`єкт нерухомості зареєстровано на позивача, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; -Земельна ділянка, площею 0,1000 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0168 вартістю 38 670,00 грн, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , придбана 15.08.2014 відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за № 88, який посвідчений приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Чернігівської області. Об`єкт нерухомості зареєстровано на позивача, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; -Земельна ділянка, площею 0,1265 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0169 вартістю 35 539,00 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , придбана 15.08.2014 відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за № 89, який посвідчений приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Чернігівської області. Об`єкт нерухомості зареєстровано на позивача, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За змістом положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 2 ст. 82 ЦПК України відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. У ході підготовчого судового засідання 19.01.2026 у відповідності до його завдань (ст. 189 ЦПК України) суд з`ясовував у відповідача заперечення проти позовних вимог, оскільки ним не було подано відзиву; останній не оспорював обсягу, оціненої позивачем вартості, придбання саме у період перебування в зареєстрованому шлюбі й віднесення до спільного сумісного майна, а також наявності цього майна в належному їм домогосподарстві, наводячи кількісно-якісні характеристики. Наявність встановленого судом майна, що підлягає поділу між сторонами як спільне сумісне майно подружжя, також підтверджується копіями документів про право власності. Відтак, у суду немає обґрунтованих сумнівів щодо достовірності вказаних обставин та добровільності їх визнання безпосередньо самим відповідачем, а тому в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд вважає їх такими, що не підлягають доказуванню. Вирішуючи варіанти розподілу між сторонами встановленого обсягу спільного сумісного майна, суд виходить з вартості ідеальної частки кожної з сторін та їх рівності, висловлених позивачем пропозицій, неподання відповідачем власних побажань. Тому, з огляду на зазначені обставини, досягнення між сторонами домовленості щодо поділу вищевказаного майна, суд вважає за доцільне розподілити його в такому порядку: 1.Позивачу виділити у власність: -частину житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 123,3 кв. м. (житлова площа 60,4 кв. м.), вартістю 148 000,00 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -частину земельної ділянки, площею 0,1000 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0225 вартістю 37 251,00 грн, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -частину земельної ділянки, площею 0,1023 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0226 вартістю 26 502,00 грн, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -частину житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 70,7 кв. м. (житлова площа 32,2 кв. м.), вартістю 50 000,00 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -частину земельної ділянки, площею 0,1000 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0168 вартістю 38 670,00 грн, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -частину земельної ділянки, площею 0,1265 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0169 вартістю 35 539,00 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 2.Відповідачу виділити у власність: -частину житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 123,3 кв. м. (житлова площа 60,4 кв. м.), вартістю 148 000,00 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -частину земельної ділянки, площею 0,1000 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0225 вартістю 37 251,00 грн, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -частину земельної ділянки, площею 0,1023 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0226 вартістю 26 502,00 грн, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -частину житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 70,7 кв. м. (житлова площа 32,2 кв. м.), вартістю 50 000,00 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -частину земельної ділянки, площею 0,1000 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0168 вартістю 38 670,00 грн, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; частину земельної ділянки, площею 0,1265 га кадастровий номер 7420810100:01:023:0169 вартістю 35 539,00 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. При цьому, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути пропорційно задоволеним позовним вимогам та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3 359,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved