Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 21 листопада 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява за змістом якої 20 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір (оферти) №20.06.2005-100001313 на підставі якого надано кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 98 днів шляхом перерахування коштів на електронний платіжний засіб [NUMBER]. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином і надало кредитні кошти в користування відповідача, який свої зобов`язання належним чином не виконує й станом на дату подання позовної заяви має заборгованість в розмірі 16080,00 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту - 6000,00 грн., заборгованість по процентам - 5880,00 грн., комісія (пов`язана з наданням кредиту) - 1200,00 грн., неустойка - 3000,00 грн. За цих обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість і судові витрати. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 21 листопада 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 26 листопада 2025 року до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. 4. 27 листопада 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судові засідання призначалися на: 18 грудня 2025 року, 22 січня 2026 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. Згідно позовної заяви представник позивача просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 7. 22 січня 2026 року відповідач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» визнає, адже кредитний договір 20 червня 2025 року дійсно уклав і отримав кредитні кошти в розмірі 6000,00 грн., однак сплатити заборгованість в розмірі 16080,00 грн. на даний час не має можливості за станом здоров`я, оскільки отримав поранення внаслідок бойових дій. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 9. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 10. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 11. Так, відповідач [PERSON] подав суду заяву із якої випливає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» визнає повністю, не оспорює фактичні обставини, які зазначені у позовній заяві, в тому числі, розмір існуючої у нього заборгованості перед позивачем. 12. Визнання відповідачем позовних вимог є повним і безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 13. За цих обставин суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог в повному обсязі. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 14. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 15. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1). Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6). 16. Відповідач [PERSON] надав суду копію посвідчення серія [NUMBER] , яке видане 05 червня 2024 року Управлінням соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області, згідно з яким він є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. 01 березня 2017 року Верховний Суд України в постанові у справі №703/686/15-ц зазначив, що з відповідача, який є інвалідом II групи, судовий збір не стягується навіть у разі, якщо рішення ухвалено не на його користь, адже відповідач відповідно до Закону України «Про судовий збір» належить до переліку осіб, які звільнені від його сплати. Отже, судовий збір з відповідача [PERSON] на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не стягується, незважаючи на те, що рішення суду ухвалюється не на його користь. 17. За цих обставин на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України позивачу ТОВ «Споживчий центр» необхідно компенсувати за рахунок держави витрати по сплаті судового збору при подачі позовної заяви до суду в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved