Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач) через підсистему «Електронний суд» звернувся з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № 101593259 від 01.02.2024 року у розмірі 11970,9 грн, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень та з витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 01.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладений оговір про споживчий кредит № 101593259, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 25.06.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №109- МЛ/Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Мілоан», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за вказаним вище договором. У зв`язку з невиконання умов договору відповідачем, останній має заборгованість, що становить 11970,90 гривень, яку просять стягнути, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено учасникам справ щодо строків подання письмових заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не подав, будь-яких клопотань або заяв до суду не надходило. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд встановив, що 01.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 101593259. Договір укладений з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також підписаний паспорт споживчого кредиту, який містить у собі основні умови кредитування. Згідно довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір про споживчий кредит № №101593259 від 01.02.2024, ідентифікований ТОВ «Мілоан», Акцепт (Договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 570581. ТОВ «Мілоан» виконав умови договору та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача, зазначеної останнім у договорі, кошти в розмірі 5000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням 81928734 від 01.02.2024, де у призначенні платежу вказано: кошти згідно договору 101593259. 25 червня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №109-МЛ/Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Мілоан», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором № 101593259 від 01.02.2024 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог №109-М-МЛ/Т від 25 червня 2024 р, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору № 101593259 від 01.02.2024 в сумі 11970,9 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5000 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 8070,9 гривень, заборгованості за комісією у розмірі 250 гривень. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій та з розрахунку заборгованості (виписки з особового рахунка), який перевірений судом, вбачається, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №101593259 від 01.02.2024 року станом на 20.08.2025 року (включно) у загальному розмірі 11970,9 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3650 гривень; прострочена заборгованість за комісіями - 250 гривень; прострочена заборгованість за відсотками - 8070,9 гривень. Позивачем з метою урегулювання спору у позасудовому порядку на адресу відповідача направлено письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості за Вих. № 23693794/5222 від 12.08.2025 року, однак що було проігноровано. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № № 101593259 від 01.02.2024 року у розмірі 11970,9 гривень. Щодо розподілу судових витрат суд вказує наступне. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладеного позивачем з Адвокатським об`єднанням «Апологет»; Акт №/1131 наданих послуг від 20.08.2025 року з детальним описом наданих послуг, згідно якого сума відповідних послуг складає 8000,00 гривень. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд, зменшуючи розмір заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу, за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, зазначив наступне. "Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: approved