Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача суму відшкодування в порядку регресу в розмірі 13 130,58 грн., з яких 11 530,58 грн. сума сплаченого страхового відшкодування, 1 600 грн. витрати, пов`язані зі встановленням розміру збитків. Також просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. Позовна заява мотивована тим, що 25.01.2023 в м. Ужгород сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Nissan NOTE, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля Toyota Corolla, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2023 особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, визнано відповідача та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно інформації з Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ), повідомлення про ДТП, керований відповідачкою транспортний засіб не був забезпеченим в розумінні Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №ЕР.208625837, страховик - ПрАТ СК «ПЗУ Україна»). Потерпілий своєчасно звернувся до МТСБУ із Повідомленням про ДТП від 25.01.2023 року та Заявою про виплату страхового відшкодування від 25.01.2023 року. Згідно Звіту № 040.23E_SOS-230201-255268 від 10.02.2023 року про визначення вартості (розміру) збитків, вартість (розмір) збитків склала 11 997,08 грн. Наказом МТСБУ № 3/4873 від 14.03.2023 року погоджено сплатити на рахунок потерпілого 11 530,58 грн. за заподіяну шкоду. Здійснення оплати підтверджується платіжною інструкцією № 824217 від 15.03.2023 року. Окрім того, МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 1600,00 грн. Вказана сума була сплачена на рахунок ТОВ «СОС СЕРВІС Україна», про що свідчить платіжна інструкція №824570 від 21.03.2023 року, Рахунок на оплату №915 від 16.03.2023 року та Акт надання послуг №915 від 16.03.2023 року. 12.08.2024 року на адресу відповідачки було направлено Лист-повідомлення про необхідність оплати суми заборгованості, котре залишено без уваги. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 січня 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова (після перейменування Шевченківський районний суд м. Харкова). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача, не з`явився, про судове засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Просив провести розгляд справи без його участі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач та її представник у судове засідання повторно не з`явилися, повідомлялися своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву не подали. При цьому суд звертає увагу, що від представника відповідача адвоката Нев`ядомського Дениса Володимировича надходили заяви про ознайомлення з матеріалами справи (з позовною заявою з додатками) в електронному вигляді. Згідно з довідкою про доставку електронного документа «Реєстраційна картка вхідного документу» (з прикріпленими файлами: «Позов з додатками.pdf» було надіслано одержувачу [PERSON] до електронного кабінету та отримано останнім 24.07.2025. Крім того, від представника відповідача неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи, зокрема 22.09.2025 (про відкладення судового засідання, призначеного на 25.09.2025), у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 20.11.2025. У свою чергу, судове засідання, призначене на 20.11.2025 було відкладено, у зв`язку з неявкою сторони відповідача (причини неявки не були повідомленні) судове засідання було відкладено на 27.01.2026. У судове засідання 27.01.2026 відповідач та її представник повторно не з`явилися, від представника відповідача в черговий раз подане клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із участю в іншій справі, при цьому доказів вказаного не надано. Також, суд приймає до уваги клопотання представника позивача, подане 27.01.2026, в якому останній зазначив, що з моменту ознайомлення (24.07.2025 року) сторона відповідача мала повних два місяці до засідання 25.09.2025 року для викладення своєї позиції в письмовому вигляді по суті позовних вимог, чого навіть на теперішній час не зроблено. 22.09.2025 року представник відповідача подає заяву про відкладення судового засідання 25.09.2025 року на іншу дату мотивуючи занятістю в інших справах. Як вбачається з Електронного суду судова повістка була згенерована 18.08.2025 року. Тобто представник відповідача був повідомлений трохи більше за місяць до судового засідання, однак розумні заходи для планування графіків судових засідань вжиті не були. Наступне судове засідання призначалося на 20.11.2025 року о 11:30 год. На цю дату жодних клопотань/заяв не надходило (як вбачається з Електронного суду), що свідчить про неявку без поважних причин. Наступне судове засідання призначено на 27.01.2026 року о 11:30 год. Між судовими засідання - 2 місяці. За цей час не вжито заходів щодо планування графіку судових засідань. Не подано відзиву, пояснень, заяв/ клопотань, у зв`язку з чим просив залишити без задоволення заяву від 23.01.2026 року представника відповідача про відкладення судового засідання. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення судового розгляду, зважаючи на повторну неявку сторони відповідача (належно повідомлених), не надання доказів поважності неявки зі сторони відповідача, заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, заперечення позивача проти відкладення розгляду справи та строків розгляду справи, у зв`язку з чим вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними матеріалами справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 28 січня 2026 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2023 в справі №308/1593/23, яка набрала законної сили 06.03.2023, встановлено, що 25.01.2023 о 10 год 34 хв. в м. Ужгород, перехрестя з круговим рухом Баб`яка, 11-Слов`янська Набережна, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом NISSAN NOTE державний номерний знак [NUMBER] під час зміни напрямку руху, не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом TOYOTA COROLLA державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу. У вказаній постанові суд встановив, що дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення відповідачем вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, а тому визнав [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу NISSAN NOTE державний номерний знак [NUMBER] , на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. 25.01.2023 водій транспортного засобу TOYOTA COROLLA державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] подав до Моторно (транспортного) страхового бюро України повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 25.01.2023. Окрім того, в той же день [PERSON] подав до Моторно (транспортного) страхового бюро України заяву, в якій просив здійснити належне відшкодування, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.01.2023. Вартість відновлювального ремонту TOYOTA COROLLA державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідно до висновку звіту автотоварознавчого дослідження № 040.23E_SOS-230201-255268 від 10.02.2023 становила 11 997 грн. На підставі наказу Моторно (транспортного) страхового бюро України (справа № 89997) сплачено на рахунок власника [PERSON] 11 530,58 грн за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням № 824217 від 15.03.2023. Окрім того, позивачем були понесені додаткові витрати на визначення розміру шкоди в розмірі 1 600 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 824570 від 21.03.2023. Відповідно до п.39.1. ст.39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом № 1961-IV, у разі її заподіяння, зокрема транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (підпункт "а" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV). Відповідно до пункту 41.4. статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Згідно із положеннями ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Моторне (транспортне) страхове бюро України після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV); Отже, суб`єкт, до якого Моторне (транспортне) страхове бюро України може заявити регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV, є чітко визначеним. Коли МТСБУ виплатило відшкодування через те, що шкоду заподіяв транспортний засіб, власник (водій) якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (тобто, коли зробило виплату на підставі підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV), воно набуває право на регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, бо саме він відповідальний за невиконання обов`язку зі страхування своєї цивільно-правової відповідальності. Так, враховуючи повідомлення про ДТП від 25.01.2023 та наказ МТСБУ (справа № 89997), в яких вказано, що «поліс ОСЦПВВНТЗ NISSAN NOTE державний номерний знак [NUMBER] відсутній», «винуватець ДТП незастрахований» та відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд приходить висновку, що Цивільно-правова відповідальність NISSAN NOTE державний номерний знак [NUMBER] була не застрахована. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 13 130,58 грн., з яких 11 530,58 грн. сума сплаченого страхового відшкодування, 1 600 грн. витрати, пов`язані зі встановленням розміру збитків, оскільки дана особа на момент дорожньо-транспортної пригоди не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. А відтак, вимога позивача про стягнення в порядку регресу суми страхового відшкодування є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved