Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

КП «Теплові мережі Роганської селищної ради» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.05.2021 року по 01.10.2025 року у розмірі 32087,65 гривень та судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого теплопостачання, які надає позивач Комунальне підприємство «Теплові мережі Роганської селищної ради». Послуги з централізованого теплопостачання надаються Позивачем відповідно Постанови КМУ від 21.08.2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», а також на підставі Публічного індивідуального договору про надання послуги з теплової енергії, розміщеного 21.06.2024 на веб-сайті Роганської селищної ради. Публічний договір був розроблений на підставі Типового договору, який затверджений вищевказаною Постановою КМУ від 21.08.2019 року № 830. В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого теплопостачання відповідач належним чином не виконував зобов`язань з оплати наданих комунальних послуг, в зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість за період з 01.05.2021 року по 01.10.2025 року у розмірі 32087,65 гривень. Відповідача неодноразово повідомляли про вказану заборгованість через контролерів сектору, а також шляхом надання квитанцій на оплату спожитих послуг, однак останньою сума заборгованості не сплачена. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.10.2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача - Гладкова В.П. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, яка повернулась на адресу суду з поштовим повідомленням «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала, з будь-якими заявами або клопотаннями до суду не зверталась. Як зазначено в Постанові Касаційний цивільний суд Верховного Суду №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини", є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подали відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог частини 8 статті 187 ЦПК України. Відповідач [PERSON] є користувачем послуг з централізованого теплопостачання, які надаються Комунальним підприємством «Теплові мережі Роганської селищної ради», за адресою: [ADDRESS] , облік нарахувань здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] , який відкритий на ім`я відповідача, що підтверджується довідкою КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» № 121 від 15 жовтня 2025 року. За відповідачем утворилась заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання у розмірі 37721,63 гривень, що підтверджується відомістю про нарахування та оплату за послуги з централізованого опалення від 24.10.2025 року. Рішенням Роганської селищної ради від 28 листопада 2018 року, з 01 грудня 2018 року затверджені тарифи для Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» у розмірі: на послуги з централізованого опалення, що надається населенню для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1653,00 грн./Гкал (з ПДВ); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 53,00 грн. на 1 кв.м. опалювальної площі (з ПДВ) протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з ПДВ). Рішенням Роганської селищної ради від 18 жовтня 2021 року, з 01 листопада 2021 року затверджені тарифи для Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» у розмірі: на теплову енергію для потреб населення з 01.11.2021 року 2657,0 грн./Гкал (з ПДВ); для потреб бюджетних установ з 01.01.2022 року 4161,47 грн./Гкал (з ПДВ); для потреб інших споживачі з 01.01.2022 року 4633,61 грн./Гкал (з ПДВ). Згідно із вказаними тарифами позивачем нараховано відповідачу заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.05.2021 року по 01.10.2025 року, що складає 32087,65 гривень Таким чином, КП «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» надає відповідачу послуги з централізованого опалення, а відповідач в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Згідно ст. 67,162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до статті 5 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно - правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. З наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, заборгованість відповідача за користування житлово-комунальними послугами за період з 01.05.2021 року по 01.10.2025 року складає 32087,65 гривні, що вбачається з відомості нарахувань та оплат за послуги централізованого теплопостачання. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, матеріали справи не містять. Отже, відповідач має обов`язок оплати позивачу вартість отриманих житлово-комунальних послуг. З огляду на зазначене, суд за результатами розгляду справи вважає доведеним позивачем факт не виконання відповідачем обов`язку щодо оплати вартості отриманих послуг в розмірі 32087,65 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційна розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved