Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Директор ТОВ «Коллект центр» Мостовенко О.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.12.2019 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0632569316 та отримання кредиту згідно Заявки-анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №2628690892 від 19.07.2020, що акцептована відповідачем 19.07.2020 шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 гривень 00 копійок, в межах дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, Надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 18.10.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено Договір факторингу №18-10/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором позики №0632569316 від 20.12.2019, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . В свою чергу ТОВ «ВердиктКапітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023/01 від 10.01.2023, в тому числі за Договором №0632569316 від 20.12.2019 укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.11.2023 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 82115,7 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 5030,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 55255,50 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 60285,50 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 5030,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 55255,50 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з [PERSON] (рнокпп [NUMBER] , [INFO] ) на користь ТОВ «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926, 01133, місто Київ, вул.Мечнікова, будинок 3, офіс 306) заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0632569316 від 20.12.2019 в сумі 60285,50 грн, понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17000 гривень. Ухвалою судді відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Відповідачу було направлено копію ухвали судді про відкриття провадження та примірник позовної заяви рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву відповідач не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позови підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20 грудня 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0632569316, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» надає кошти у позику в сумі 20000 гривень, строком на 30 днів, з відсотковою ставкою 1,75% за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем. Відповідно до акцепту оферти від 19 липня 2020 року на отримання 2 траншу кредиту та пропозиції надання 2 траншу згідно Заявки-анкети №2628690892 від 19 липня 2020 року в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0632569316 від 20 грудня 2019 року - [PERSON] надала згоду на отримання 2 траншу кредиту в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №063 256 9316 від 20.12.2019 розмір кредиту 5030,00 грн., строк користування траншем 30 днів, строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0632569316 від 20 грудня 2019 р. - 3 роки, відсоткова ставка 1,225% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 447,125%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1849 грн.; реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 447,125 %. Відповідно до довідки про ідентифікацію 19.07.2020 між [PERSON] та ТОВ «Інфінанс» укладено електронний договір з акцептом договору позичальника (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). ТОВ «Інфінанс» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало останньому кредит шляхом перерахування коштів в сумі 5030.00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується квитанцією за сплату №61054723. Відповідно до розрахунку заборгованості складеного ТОВ «ІНФІНАНС» по Договору №0632569316 від 20.12.2019 за період з 19.07.2020 по 18.10.2021 [PERSON] має заборгованість за основною сумою 5030,00 грн. та за відсотками 39411,00 грн., загальна сума боргу 44 441,00 гривень. 18 жовтня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу №18-10/21, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним Договором №0632569316 від 20.12.2019, боржником за яким зазначена [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №18-10/21 від 18.10.2021 на момент відступлення прав вимоги за кредитним Договором №0632569316 від 20.12.2019 борг [PERSON] становив 44441,00 грн., а саме 5030,00 заборгованість за тілом кредиту та 39411,00 грн. заборгованість по відсоткам. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» уклали договір відступлення права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило своє право вимоги ТОВ «Коллект центр», в тому числі і за кредитним договором №0632569316 від 20.12.2019, боржник [PERSON] .. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Коллект центр» станом на 10.01.2023, борг [PERSON] , з урахуванням нарахованих відсотків за період з 18.10.2021 по 19.12.2022 (в межах дії кредитного договору укладеного 20 грудня 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] ) склав 82115 гривень 70 копійок; з них заборгованість по основній сумі 5030,00 гривен; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 18.10.2021 39411, 00 гривень; сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 18.10.2021 по 19.12.2022 37674,70 гривень. Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 на момент відступлення прав вимоги за кредитним Договором №0632569316 від 20.12.2019 борг [PERSON] становив 82115,70 грн., а саме 5030,00 заборгованість за тілом кредиту та 77095,70 грн. заборгованість по відсоткам Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 09.11.2023 загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №0632569316 від 20.12.2019 складає 82115,70 гривень, а саме: основний борг 5030,00 гривень; заборгованість за відсотками 77085,00 гривень. Відповідачем не надано доказів виконання взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, зокрема виплати належної до сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів такого виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до п.1 та 2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В своїх позовних вимогах позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в сумі 60285 гривень 50 копійок. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступив ТОВ «Коллект Центр» право вимоги боргу за кредитним договором № 0632569316 до [PERSON] в розмірі 82115 гривень 70 копійок. Нарахування відсотків після першого відступлення права вимоги 18.10.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» здійснив в межах дії договору позики, укладеного на умовах фінансового кредиту №0632569316 від 20.12.2019, строк дії якого 36 місяців, тобто до 20.12.2022. Вказані нарахування не суперечать вимогам закону згідно висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 362/3054/14-ц та від 05 листопада 2020 року у справі № 711/5482/18, згідно яких «у кредитодавця/позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти та пеню після закінчення строку його дії, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України». Сума боргу, яку просить стягнути позивач, зменшена ним з урахуванням принципів розумності, співмірності і пропорційності. Отже, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягає сума заборгованості за укладеним кредитним договором в розмірі 60285,50 грн., оскільки матеріалами справи підтверджено, що свої зобов`язання за укладеним договором відповідач не виконав, суму позики разом з нарахованими відсотками в добровільному порядку позивачу не повернув, що є порушенням грошового зобов`язання. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, тому суд враховує його під час обрання та застосування норм до спірних правовідносин з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. У своїй позовній заяві представник ТОВ «Коллект центр» просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17000,00 грн. На підтвердження заявлених судових витрат ТОВ «Коллект Центр» надав Договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, укладений з адвокатським об`єднанням «Лігал ассістаснс». Також, відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №98 від 04 листопада 2024 року та Акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.11.2023 року ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістаснс» погоджено послуги та їх оплата (відповідно до прайс листа АО «Лігал Асістанс», затвердженого рішенням загальних зборів 01-11/2023 від.01.11.2023 року) стосовно надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) в сумі 17000 гривень: з яких надання усної консультації з вивчення документів 2 год. вартістю 3000 гривень; підготовка пропозиції 2 год. вартістю 4000 гривень; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 5 год. вартістю 10000 гривень. Як вбачається з досліджених судом матеріалів, вказана справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, судові засідання за участю представника позивача не проводилися. Справа не є складною, не потребує надання адвокатом великого обсягу послуг та виконання робіт. Тобто, об`єктивно об`єм виконаних робіт адвокатом і затрачений ним час не відповідають заявленим до стягнення витратам на правову допомогу. Враховуючи співмірність зазначеного представником позивача розміру його послуг зі складністю справи та виконаним обсягом робіт, ціною позову та значенням справи для позивача, суд приходить до висновку, що до стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., оскільки сума в розмірі 17000 гривень є очевидно неспівмірною з огляду на об`єм виконаних робіт адвокатом і затраченим ним часом на розгляд даної справи. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 гривні 00 копійок.

Outcome: approved