Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

14 листопада 2025 року [PERSON] (надалі позивачка, спадкоємиця ) через свою представницю, адвокатку Шачіну Н.М., звернулася до суду з позовом до Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області (надалі - відповідач) з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтувала тим, що пропустила строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті батька з поважних причин, оскільки не знала про його існування. 14 листопада 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку загального позовного провадження. За заявою представниці позивачки суд витребував від Старосамбірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області інформацію про реєстрацію народження дітей у батька позивачки та витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про їх народження ( за наявності дітей). 08.01.2026 року Старосамбірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області виконав вимогу суду та надав витребувану інформацію. Відповідач заперечень проти задоволення позову не висловив. 13 січня 2026 року суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 23 січня 2026 року. Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи по суті, у судове засідання не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 «апреля» 1983 року підтверджується, що позивачка є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Дані в свідоцтві написані іноземною мовою (російською). Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10 ( нечітко) серпня 2002 року підтверджується, що позивачка у зв`язку з укладаннями шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». З 29.12.2005 року зареєстрованим місцем проживання позивачки є с. Кульчини Красилівського ( тепер - Хмельницького) району Хмельницької області, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії [NUMBER] . Батьки позивачки розірвали шлюб 27 серпня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Позивачка була єдиною дитиною [PERSON] , що підтверджується відповіддю Старосамбірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області від 08.01.2026 року. 16.12.2015 року батько позивачки склав заповіт, що на випадок смерті житловий будинок, всі прибудови та все належне майно, і що знаходиться по [ADDRESS] заповів своїй дочці позивачці у справі. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Тур`ївської сільської ради Старосамбірського району львівської області 16.12.2015 року та зареєстровано в реєстрі за № 38, що підтверджується копіями примірника заповіту та інформаційної довідки зі спадкового реєстру №83658749 від 18.12.2025 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 жовтня 2025 року. Батько позивачки на момент смерті проживав один по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області №759 від 09.10.2025 року. Згідно копії інформаційної довідки зі спадкового реєстру №83658766 від 18.12.2025 року після смерті батька позивачки спадкова справа не заводилась. Листом Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області № 1016/02-14 від 10.10.2025 року підтверджується, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно після померлого батька, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини. Згідно експертного висновку № 056/1992-п від 17 жовтня 2025 року Українського бюро лінгвістичних експертиз записи українською мовою імені по батькові [PERSON] (свідоцтво про смерть; заповіт; запис [PERSON] ) і запис російською мовою [PERSON] ( свідоцтво про народження [PERSON] , запис батько [PERSON] ) попри розбіжності орфографічної фіксації в документах, є ідентичними. Записи українською мовою особового імені [PERSON] (свідоцтво про смерть; заповіт; запис [PERSON] ) та [PERSON] , похідна форма імені по батькові [PERSON] ( паспорт; заповіт; запис [PERSON] ), а також запис російською мовою ЗИНОВИЙ, похідна форма імені по батькові [PERSON] ( свідоцтво про народження, запис [PERSON] , батько [PERSON] ( паспорт , запис [PERSON] ) попри розбіжності орфографічної фіксації в документах, є ідентичними. Розглядаючи спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із здійсненням права позивачки на спадкування, що врегульовано главою 87 Цивільного кодексу України 1 (далі ЦК). Встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємницею до майна його батька. Вчасно не подала нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (Постанови Верховного Суду: від 30.04.2020 у справі № 352/382/18, від 25.03.2020 у справі № 140/871/16, від 15.01.2020 у справі № 200/9984/16, від 03.10.2018 у справі № 2516/1356/12). У цій справі суд встановив, що окрім позивачки, інших спадкоємців не має, а тому виснує, що Стрілківська сільська рада Самбірського району Львівської області є належним відповідачем. Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положенням ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. (постанова ВС від 13 березня 2020 року у справі №314/2550/17). Суд виснує, що в цьому конкретному випадку наведені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини заслуговують на увагу, є поважними. Позивачка не звернулась із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування заповіту, складеного на її користь, адже спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, відповідно, не були здійснені повідомлення та виклики спадкоємця за заповітом. Оскільки позивачка строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, позов підлягає задоволенню із визначенням позивачці двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved