Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 24.09.2025 від представника позивача, адвоката Сороки Тетяни Іванівни, яка діє в інтересах позивача [PERSON] , до суду надійшов вищевказаний позов до відповідача Софіївської селищної ради в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] у сел.Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на: 1) житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , 2) земельну ділянку загальною площею 0,27 га, з якої площею 0,15 для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, а 0,12 га - для ведення особистого підсобного господарства, 3) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,76 га, що розташована за межами території Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області та 4) легковий автомобіль «Форд Скорпіо», 1898 року випуску, р/н [NUMBER] . Стверджує, що також [PERSON] належала земельна ділянка площею 7,790га (кадастровий номер 122525100:01:001:0028) для ведення сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території СТОВ «Україна» Софіївської селищної ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ( бланк АЕІ №025977), виданого 21 січня 2002року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 105 (спадкова справа № 20, відкрита після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ). Зазначає, що вказане свідоцтво було необхідно зареєструвати у Софіївській районній державній адміністрації, що було зроблено батьком позивача, якому був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Сф №000133, виданий 27.05.2003року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.01.2002року. Земельна ділянка площею 7,790га ( кадастровий №122525100:01:001: 0028), розташована на території Софіївської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Стверджує, що позивач [PERSON] , є єдиним спадкоємцем померлого, проживає в сел. Кирилівка Мелітопольського (Якимівського) району Запорізької області, тобто на території, яка тимчасово окупована збройними силами РФ. Після смерті батька позивач звернувся до Зеленодольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини, де була відкрита спадкова справа № 47/2023. Проте свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька позивачу та його представнику не було видано, і не було вчинено будь-яких нотаріальних дій, оскільки позивач знаходився на окупованій території і не міг у той період звернутися особисто або надати засвідчену довіреність для отримання вказаних документів довіреною особою. В подальшому, 14.02.2024 року позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених спадкових прав . Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2024року позовні представника позивача [PERSON] адвоката Іванова Артема Валерійовичадо Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог: Зеленодольська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власностіна рухоме та нерухоме майно у порядку спадкування за законом, - задоволені повністю. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок за [ADDRESS] який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серії [NUMBER] , виданого 08.12.2009 виконавчим комітетом Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області та зареєстрованого ОКП "Софіївське бюро технічної інвентаризації" 08.12.2009 за р/№ [NUMBER] ; земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0.15 га та ведення особистого підсобного господарства, площею 0.12 га, а всього загальною площею 0.27 га, що розташовані в [ADDRESS] , та належали [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП Сф №000800, який виданий Софіївською селищною радою Софіївського району Дніпропетровської області 04.03.1996 на підставі рішення Софіївської селищної ради за № XXIІ-5 від 22.11.1995; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7.760 га. за кадастровим номером 1225255100:02:002:0023, що розташована на території Софіївської селищної ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №559842, виданого Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 11.09.2007 на підставі розпорядження голови Софіївської РДА за № 8-р від 12.01.2007; транспортний засіб - легковий автомобіль "Форд Скорпио", 1989 року випуску, номер кузову: [NUMBER] , реєстраційній номер [NUMBER] , що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, серії [NUMBER] від 11.06.1996. Дане рішення набрало законної сили 06.09.2024року . Звертає увагу суду на ті обставини, що звернувшись до суду у лютому 2024 року, один об`єкт з загальної маси спадкового майна з невідомих причин не був включений до позову і по ньому не ухвалено рішення. Вважає, що оскільки рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2024року, яке набрало законної сили, вже встановлені обставини при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, то маються підстави для звільнення від доказування при розгляді вказаної справи. З врахуванням викладених обставин, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] на земельну ділянку яка не була включена до вищевказаного позову і по ньому не ухвалено судове рішенняплощею 7.790 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Софіївської селищної ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі. 24.09.2025 цивільний позов надійшов до Софіївського районного суду Дніпропетровської області та розподілений для розгляду судді цього суду Кащуку Д.А. (а.с.45); 29.09.2025, за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.46); 22.10.2025 згідно вищевказаної ухвали судді у тому числі про витребування доказів за клопотанням представника позивача від державного нотаріуса Зеленодольської державної нотаріальної контори Продченко Н.Л. надійшла копія спадкової справи №47/2023 після смерті [PERSON] (а.с.61-67); 09.12.2025 за ухвалою суду підготовче судове засідання закрито і справу призначено до судового розгляду (а.с.97); Представник позивача [PERSON] адвокат Климась Ю.І. у судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, у судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву на позов відповідач проти позову заперечував. 25.11.2025 року відповідач направив до суду заяву, згідно якої просив розглянути цивільну справу за його відсутності за наявними в справі матеріалами, позов визнав і не заперечував проти його задоволення (а.с.94). Представник третьої особи без самостійних вимог, Зеленодольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, у судове засідання теж не з`явився, також направив до суду заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника нотаріальної контори (а.с.61) Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] у смт. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області, у віці 84 років помер [PERSON] (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, зокрема на: 1) житловий будинок за [ADDRESS] , який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серії [NUMBER] , виданого 08.12.2009 виконавчим комітетом Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області та зареєстрованого ОКП "Софіївське бюро технічної інвентаризації" 08.12.2009 за р/№ 29105371; 2) земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,15 га та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,12 га, а всього загальною площею 0,27 га, що розташовані в [ADDRESS] та належали [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП Сф №000800, який виданий Софіївською селищною радою Софіївського району Дніпропетровської області 04.03.1996 на підставі рішення Софіївської селищної ради за № ХХІІ-5 від 22.11.1995 ; 3) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,760 га, за кадастровим номером 1225255100:02:002:0023, що розташована на території Софіївської селищної ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №559842, виданого Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 11.09.2007 на підставі розпорядження голови Софіївської РДА за № 8-р від 12.01.2007 . 4) транспортний засіб - легковий автомобіль "Форд Скорпио", 1989 року випуску, номер кузову: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] від 11.06.1996 . З матеріалів справи убачається, що [PERSON] також належала земельна ділянка площею 7,790га (кадастровий номер 122525100:01:001:0028) для ведення сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території СТОВ «Україна» Софіївської селищної ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ( бланк АЕІ №025977), виданого 21 січня 2002 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 105 (спадкова справа № 20, відкрита після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ) (а.с.13-15). Судом встановлено, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син, позивач у справі [PERSON] (а.с.9-12). Інших спадкоємців за законом та за заповітом не встановлено. Як видно з матеріалів спадкової справи, заведеної 05.04.2023 після смерті [PERSON] державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Продченко Н.Л. за р./№70611441 (номер у нотаріуса 47/2023) (а.с.61-67), із заявою про прийняття спадщини, яка надійшла 05.05.2023 засобами зв`язку на мобільний телефон, звернувся [PERSON] (а.с.62). Також, як видно з матеріалів спадкової справи, на випадок своєї смерті, спадкодавець [PERSON] заповідального розпорядження щодо набутого ним за життя майна не залишив. За спливом шести місяців з дня відкриття спадщини, з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом до Зеленодольської державної нотаріальної контори звернувся представник спадкоємця [PERSON] адвокат Іванов А.В. на підставі договору про надання правої допомоги, ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, проте державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій за участі такого представництва спадкоємця, оскільки такі повноваження не передбачені положеннями ст. 237, 1000 ЦК України. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), селище Кирилівка, що відноситься до Кирилівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області з 24.02.2022 було включено до території України тимчасово окупованої Російською Федерацією. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням визнання позову відповідачем, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , фактично прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом шестимісячний строк. Отже позивач відповідно до цивільного законодавства має право в порядку спадкування за законом отримати у спадщину майно, що належало спадкодавцю [PERSON] , однак позбавлений реалізувати це право шляхом отримання відповідних свідоцтв про право на спадщину у нотаріуса, оскільки на даний час є неможливим залишення ним місця свого проживання на тимчасово окупованій території РФ через активні бойові дії на лінії розмежування та неможливості посвідчення ним нотаріальної довіреності через не здійснення законної нотаріальної діяльності на тимчасово окупованій території України. Інші спадкоємці, як за законом так і за заповітом відсутні. Право власності спадкодавця на нерухоме майно ніким не оспорюється. Варто відмітити, що все спірне спадкове рухоме та нерухоме майно перебуває на підконтрольній території України, проте існують перешкоди для оформлення спадкових прав позивача у позасудовому порядку, що порушує його право власності, тому суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за ним права власності на зазначену вище земельну ділянку у порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] .. З огляду на викладене, позовні вимоги представника позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Вимоги щодо розподілу судових витрат, які позивач поніс на оплату судового збору під час звернення до суду з цим позовом ні позивачем, ні його представником не заявлялися. Останній до того ж у судовому засіданні повідомив, що такі вимоги подаватися ним не будуть. Відтак, суд не вирішує питання про розподіл понесених позивачем судових витрат між сторонами.

Outcome: approved