Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

1.Стислий виклад заяви про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати. 22 грудня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла заява представника позивачки [PERSON] про ухвалення додаткового рішення в справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У заяві представник позивачки зазначає, що рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 17 грудня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено; шлюб, зареєстрований між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] 11 листопада 2017 року Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 95 - розiрваний; після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище « [PERSON] ». У позовній заяві було заявлено до стягнення з відповідача на користь позивачки понесені судові втрати у сумі 968,96 грн судового збору та 8 000,00 грн витрат на правову допомогу, однак при ухваленні рішення, судом не було вирішено питання про судові витрати. Представник позивачки просить стягнути з відповідача на користь позивачки 968,96 грн судового збору та 8 000,00 грн витрат на правову допомогу. 2.Мотиви, з яких суд дійшов висновків, норми закону, якими керується суд, постановляючи додаткову ухвалу. Сторони у судове засідання не з`явилися. При вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Згідно із пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням іншиз процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зі змісту статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно зі статтею 15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Згідно із рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 17 грудня 2025 року, позовну заяву позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено; шлюб, зареєстрований між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] 11 листопада 2017 року Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 95 - розiрваний; після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище « [PERSON] » (арк. с. 36). Позивачка [PERSON] при подачі позовної заяви до суду сплатила судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією про сплату № 6184-2122-7047-9847 від 07 листопада 2025 року (арк. с. 11). У цій справі представництво інтересів позивачки здійснювала адвокат Котяш І. М. на підставі Договору про надання правової допомоги від 04 листопада 2025 року, ордеру на надання правничої допомоги серії ВІ № 1347865 від 07 листопада 2025 року (арк. с.8- 9). На підтвердження виконання робіт та надання послуг адвокатом, і сплати позивачкою витрат на правову допомогу, представник позивачки подав: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 04 листопада 2025 року; Акт виконаних робіт від 07 листопада 2025 року, відповідно до якого загальні витрати на правову допомогу склали 8 000,00 грн; розрахункову квитанцію № 1 від 07 листопада 2025 року, відповідно до якої позивачка [PERSON] сплатила, а адвокат Котяш І. М. прийняла оплату у сумі 8 000,00 грн ( арк. с. 8-10). Суд враховує, що ця справа є малозначною, в даній категорії справ усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими, обсяг наданих доказів не є великим, участі в судовому засіданні представник позивачки не брав. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачці правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на її користь, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивачки 4 000,00 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. З урахуванням положень частини першої статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивачки 968,96 грн сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до суду. На пiдставi викладеного,

Outcome: partial