Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Новіцька М.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 01.12.2017 року у Золочівському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Вважає, що такий шлюб суперечить його інтересам, а тому просить такий розірвати. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в позовній заяві просили справу розглядати у їх відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідачки. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, скерованим за відомою суду адресою місця реєстрації відповідачки, яке повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. В постанові ВП ВС від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 та № 913/879/17 від 21.05.2020року усправі №10/249-10/19та від15.06.2020 року Верховний Суд звертав увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду. Окрім того, в постанові КЦС ВС від 13.05.2024 року у справі № 755/4829/23, ВС зауважив, що відповідач вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, якщо це підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке. Згідно з ч.1 ст. 112 ст. СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували такий 01.12.2017 року у Золочівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №215. З матеріалів справи судом встановлено, що у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету . Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3,4 ст 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, у зв`язку з чим доцільно такий розірвати, а позов відповідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved