Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

29.12.2025 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокатка Адвокатського Обєднання «ДІКСІ ЛЕКС» Гончаренко Олена Іванівна, звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві 18 жовтня 2008 року, актовий запис № 1414. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вимушена звернутися до відповідача із цим позовом про розірвання шлюбу до суду, у зв`язку з тим, що подружнє життя між нею та відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя. Почуття любові між ними втрачено. Причиною розпаду сім`ї послужило те, що вони мають різні характери та погляди на життя., не можуть знайти взаєморозуміння між собою, у зв`язку з цим у них виникають сімейні конфлікти. Подружніх стосунків сторони не підтримують з 2015 року та проживають окремо. Спроби примиритися між подружжям свого результату не принесли, останнє спілкування з відповідачем виявилося безрезультатним, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно припинив своє існування. Оскільки, сім`я фактично припинила своє існування, продовження подружнього життя є недоцільним та суперечить інтересам позивачки. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спір з приводу спільно набутого майна та про місце проживання дитини між сторонами відсутній. На підставі наведеного позивачка просить позов задовольнити. Ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 27 січня 2026 року на 14 годину 30 хвилин. 21.01.2026 суд задовольнив заяву представниці позивачки [PERSON] адвокатки Бірюч Олени Володимирівни про участь у судовому засіданні, призначеному о 14 годині 30 хвилин 27.01.2026, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. У судовому засіданні представниця позивачки повністю підтримала позовні вимоги, пояснила, що шлюб був укладений у 2008 році і вже з 2015 року по даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, умови для збереження шлюбу відсутні. Відповідач не заперечив проти задоволення позову, підтвердив обставини, на які покликається позивачка. Заслухавши позиції сторін, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов такого висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів сторін та застосованих норм права. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1414, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 18 жовтня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1414. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві 31.10.2012. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України у п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, позаяк буде суперечити інтересам позивачки, у зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позицію відповідача, який підтвердив формальний характер шлюбу, пояснив, що, дійсно, з 2015 року подружжя разом не проживає, та не заперечує проти ухвалення рішення про розірвання шлюбу, суд переконаний, що є всі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. У силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved