Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № F-00110722 від 21.08.2024 в сумі 4560 грн. посилаючись на те, що 21.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Гвадіана» та позичальником, яким є [PERSON] укладено договір № F-00110722 (ID Договору 104721) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. 09 січня 2025 року між первісним кредитором та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Гвадіана» відступає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1. Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № F-00110722 від 21.08.2024, що підтверджується договором факторингу № 2501-01 від 09.01.2025, витягом з реєстру прав вимог від 09.01.2025. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 4560,00 грн., що складається із: 4000,00 грн заборгованість по кредиту; 560,00 грн заборгованість по відсотках та судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025 справу передано для розгляду судді Разгуляєвій О.В. 17.12.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Витребувано від АТ «Таскомбанк» інформацію: щодо належності [PERSON] РНОКПП [NUMBER] рахунку № [NUMBER] ; щодо підтвердження чи спростування наявності операції по зарахуванню коштів у період з 21.08.2024 по 23.08.2024 на суму 4000,00 гривень на рахунок № [NUMBER] ; виписку по рахунку № [NUMBER] , з урахуванням операції по зарахуванню коштів у період з 21.08.2024 по 23.08.2024 на суму 4000,00 гривень. Витребувана судом інформація надійшла до суду 05.01.2026 року. В судове засідання представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» не з`явився, однак у позовній заяві просить розгляд справи провести без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судові засідання 07.01.2026 та 27.01.2026 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи в силу ч. 1 ст. 128 ЦПК України повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 21.08.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія «Гвадіана» та [PERSON] було укладено кредитний договір № F-00110722. Відповідно до умов кредитного договору № F-00110722 загальна сума кредиту становить 4000 грн., кредит надається строком на 14 днів, плата за користування кредитом є фіксованою, денна процентна ставка за договором становить 1% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитний договір № F-00110722 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором F750544. Одноразовий персональний ідентифікатор № F750544 направлено відповідачу 21.08.2024 року на номер мобільного телефону вказаний нею в заявці на отримання кредиту +380639327169 та введено позичальником у відповідне поле на сайті первісного кредитора 21.08.2024 року. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 4000,00 грн. відповідачеві підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічного оператора платіжних послуг сервісу «Platon». 25.03.2025 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «Гвадіана» та позивачем ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 25/03/25-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Гвадіана» відступає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно додатку 1. Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № F- 00110722 від 21.08.2024 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимог від та платіжною інструкцією, як доказ оплати права грошової вимоги згідно договору факторингу. Враховуючи встановлені договором умови, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором № F-00110722 від 21.08.2024 становить 4560,00 грн., що складається із: 4000,00 грн заборгованість по кредиту; 560,00 грн заборгованість по відсотках. Відповідно до наданої на виконання ухвали суду АТ «Таскомбанк» інформації на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано віртуальну платіжну картку № [NUMBER] до якої відкрито рахунок [NUMBER] . Відповідно до виписки за рахунком [NUMBER] клієнт [PERSON] за період 21.08.2024 - 23.08.2024 - 21 серпня 2024 року зарахований платіж у сумі 4000 грн. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання щодо сплати кредиту. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Наданими суду і дослідженими в судовому засіданні доказами, що наявні в матеріалах справи, підтверджується те, що первісним кредитором ТОВ « ФК «Гвадіана» виконано зобов`язання за кредитним договором № F-00110722 від 21.08.2024 і перераховано на користь відповідача позичальника обумовлену договором суму. Це вбачається, зокрема, зі змісту підписаного відповідачем указаного договору, а також підтверджується довідкою про видачу коштів із сумою транзакцій по договору. Доказів ненадходження на банківський рахунок коштів за вказаним договором відповідач суду не надав. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № F-00110722 від 21.08.2024 у розмірі 4560,00 грн., що складається із: 4000,00 грн заборгованість по кредиту; 560,00 грн заборгованість по відсотках. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «Іннова - Нова» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правової допомоги №23/08/24 від 23.08.2024 адвокатським об`єднанням «ДЕНАЛІ» . Згідно з додатковою угодою №10/1 до договору про надання правової допомоги №23/08/24 від 23.08.2024, вартість послуг адвокатського об`єднання «ДЕНАЛІ» становить 4000 грн. Вартість послуг визначається погодинно. Вартість послуг за 1 годину становить 1000 грн. Суд, з урахуванням ціни позову, незначної складності справи про стягнення кредитної заборгованості, яка є малозначною, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, враховуючи принцип розумності та справедливості, вважає вказані витрати неспівмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг. При вирішенні цього питання суд враховує загальні принципи цивільного законодавства, якими, серед інших, є розумність, добросовісність та справедливість (ст. 3 ЦК України), а також принципи цивільного процесу, якими є верховенство права, тобто імперативний правовий принцип, який серед іншого захищає сферу особистих майнових прав особи від непропорційного втручання, а також принципи пропорційності цивільного судочинства та змагальності сторін (ст. 10, 11 та 12 ЦПК України відповідно). Наведене вище є підставою для визначення витрат на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved