Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з 11 березня 2022 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у Надвірнянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 67. У шлюбі сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми і проживають разом з відповідачем. Підставою для розірвання шлюбу є те що з часом стали різні погляди на життя, на сімейні цінності, тощо, в результаті чого між сторонами постійно виникали непорозуміння і конфлікти, на протязі останнього часу не підтримують подружніх стосунків і проживають окремо, спільне господарство та побут з того часу не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 березня 2022 року у Надвірнянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2025 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився,подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, (а.с. 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує їх задоволення, розгляд цивільної справи просить проводити без її присутності (а.с. 25). Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у суду матеріалами. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 11 березня 2022 року уклали шлюб, який зареєстрований у Надвірнянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 67 (а.с. 8). У шлюбі сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми і проживають разом з відповідачем (а.с.9-10). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство між ними не ведеться, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї, не підтримують подружніх стосунків. Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у позивача та відповідача не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому позивач не наполягав на стягненні з відповідача на його користь понесених ним судових витрат при подачі позову до суду, а, відтак, суд вважає за можливе судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved