Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник ТОВ «Іннова Нова», звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з нього борг за договором надання грошових коштів у позику №6894230125 від 29.01.2025 в розмірі 27323,94 грн та 2422,40 грн витрат зі сплати судового збору. Позовні вимоги мотивував тим, що 08.06.2025 між відповідачем та позивачем ТОВ «Іннова Нова», був укладений Договір надання грошових коштів у позику №6894230125, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 6500,00 грн, на строк 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Однак, відповідач взяті на себе за договором зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на дату підготовки позовної заяви до суду у нього виникла заборгованість в сумі 27323,94 грн, з них:6406,30 грн заборгованість за тілом кредиту, 7917,64 грн заборгованість за процентами, 13000 грн сукупна сума пені, які позивач разом з судовими витратами просить стягнути з відповідача. 16.12.205 до суду надійшла відповідь на відзив, викладене в нього зводиться на такого: 1)заперечуючи проти позовних вимог у частині нарахованих відсотків, відповідач свого розрахунку не надає Рух справи та процесуальні рішення 31.10.2025 позовна заява надійшла до суду та була передана на розгляд судді. Ухвалою суду від 04.11.2025 відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за клопотанням представника позивача у АТ «Універсал Банк» витребувано письмові докази, які становлять банківську таємницю. 06.11.2025 від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані документи. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася рекомендованою кореспонденцією відповідачу. 10.12.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити у позові та стягнути витрати на правову допомогу з позивача у сумі 6500 грн. Свою позицію мотивує тим, що позов необґрунтований з огляду на таке: 1) розмір нарахованих відсотків (15880,54 грн) не співрозмірний сумі кредиту у 6500 грн, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації та ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування»; 2) пеня у розмірі 13000 грн не підлягає стягненню, оскільки нарахована за період з 29.01.2025 по 16.10.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, тобто ці вимоги не підлягають стягненню. За надані правничі послуги відповідачу, його представник просить стягнути з позивача 6500,00 грн. 16.12.2025 надійшла відповідь позивача на відзив, яка зводиться до того, що відповідач у позову заперечує проти розміру нарахованих відсотків, але свого розрахунку не надає. В той же час відсотки нараховані у передбаченому законом розмірі і не перевищують крайньої межі, яка визначена у ЗУ «Про споживче кредитування»; 2) пеня нарахована правомірно, 3) Щодо витрат відповідача на правничу допомогу не доведено оплати таких послуг (касовий ордер не може бути таким доказом, оскільки він виданий самим адвокатом, а ціна 6500 грн за написання відзиву на позов є неспірвмірною, як і затрачений на це час, тому у стягненні таких витрат просять відмовити та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Судом встановлено, що 29.01.2025 між сторонами у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт був укладений Договір надання грошових коштів у кредит №689423025, за умовами якого відповідачу була надана позика в сумі 6500 грн на строк кредитування - 360 днів, із встановленням стандартної процентної ставки 1% в день, 0,87% за кожний день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту. Аналогічні умови зазначені у підписаному відповідачем паспорті споживчого кредиту. Кошти надані шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки, вказаної відповідачем під час укладання договору [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування коштів виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім». (а.с.8-20, 22-24, 34) Підписавши вказаний Договір, а також додаток №1 до нього у виді Графіку платежів із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора «2036», а також Паспорт споживчого кредиту із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора «7858», відповідач взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Суд, за клопотанням позивача, ухвалою від 21.11.2025 витребував від АТ «Універсал Банк» письмові докази, які становлять банківську таємницю. На виконання зазначеної ухвали від АТ надійшла відповідь про те, що на ім`я відповідача Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] хх-хххх-0703. (а.с.68). Виписка про рух коштів по картці свідчить, що про зарахування 6500 грн кредитних коштів на цю картку та користування ними ( а.с.70) Із розрахунку заборгованості за договором №6894230125 від 29.01.2025 вбачається, що заборгованість Відповідача перед ТОВ «Іннова Нова» становить 27323,94грн., з яких: 6406,30 грн заборгованість за тілом кредиту, 7917,64 грн заборгованість за процентами, 13000 грн сукупна сума пені. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч.5ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п.6 ч.1ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. У силу положень ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до вимог ст.1048-1052,1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно з нормами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Згідно з ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідач, який відзиву на позов не подав, не надав суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, взятих на себе за договором та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. Враховуючи, вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту 6406,30 грн та відсотках -7917,64 грн. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, нарахування відсотків позивачем здійснювалось за зниженою процентною ставкою 0,9%, яка передбачена п.2.6.2 Договору, умовою застосування якої здійснюється за умови сплати позичальником 23.02.2025 коштів у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів, яка визначена у розмірі 2437,50 грн. Відповідач 23.02.205 сплатив 2500 грн. Відтак до 23.03.2025 позивач застосовував процентну ставку 0,9%, а з 25.03.2025 1% (стандартна процентна ставка, передбачена п.2.6.1.Договору. Загалом проценти нараховувались з 29.01.2025 по 16.10.2025, тобто в межах строку кредитування і не перевищують максимального розміру (1%), який визначений чинним законодавством (ч.5 ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування») (а.с.44-46) Згідно з цим же розрахунком, відповідачем внесено на погашення заборгованості: 20.02.2025 2500,00 грн, 19.03.2025 1544,88 грн, 20.03.2025 64,37 грн, 16.04.2025 1737,72 грн, 14.05.2025 1803,00 грн, 04.06.2025 1381,00 грн. Відповідно до умов Договору, оскільки перша оплата здійснена у передбаченому ним розмірі (трохи більше), внесені кошти бути спрямовані на погашення визначеної комісії (975 грн), відсотків (1462,50 грн), 62,50 грн тіло кредиту. Наступні платежі, які були меншими, ніж передбачено графіком, внесені кошти спрямовані на погашення нарахованих відсотків. Відтак суд приходить до висновку, що розрахунки позивача в частині нарахованих відсотків є такими, що відповідають умовам Договору та чинного законодавства. Щодо стягнення нарахованої пені Позивач просить стягнути з відповідача 13000 грн. пені, нарахованої за порушення зобов`язання позичальником за період з 16.04.2025 по 05.08.2025, тобто у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України та продовженого у встановленому законом порядку. У п. 18 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законодавцем до цієї норми зміни не вносились, вона є чинною. Отже, наведена норма має імперативний характер, не допускає жодних винятків чи застережень і підлягає застосуванню незалежно від умов договору, зокрема положень п. 7.4 договору щодо пені. З огляду на те, що заявлена до стягнення пеня нарахована виключно в період дії воєнного стану, така пеня: не може бути нарахована; не підлягає стягненню; підлягає списанню в силу прямої вимоги закону. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога про стягнення пені у сумі 13000 грн за період з 16.04.2025 по 05.08.2025 є протиправною, суперечить Прикінцевим та перехідним положенням ЗУ «Про споживче кредитування» та не підлягає задоволенню в повному обсязі. Судовий збір Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений на 52,42%, відповідно стягненню з відповідача підлягає 1269,82 грн судового збору (2422,40 грн Х 52,42%) Щодо витрат сторін на правову допомогу Судом установлено, що сторони заявили вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Водночас позивач зазначив про подання доказів таких витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду. За таких обставин питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає вирішенню судом шляхом ухвалення додаткового рішення відповідно до статті 246 ЦПК України.

Outcome: partial