Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася в Хустський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 15 листопада 2003 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Хустського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 3. Від даного шлюбу у подружжя народилася четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та інші двоє на даний момент є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження неможливе та недоцільне. У зв`язку з наведеним просить суд шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Хустського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 3 - розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. В позовній заяві просить про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачу [PERSON] направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав. До матеріалів справи долучено конверт з відміткою від укрпошти про «відсутність адресата за вказаною адресою», що в силу п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України адресат вважається належним чином повідомленим. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 15 листопада 2003 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Хустського управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №3, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 15.11.2003 року. (а.с.6) Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved