Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

01.11.2025 (через систему «Електронний суд») позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», в особі директора Гедзь О.В., звернувся до Згурівського районного суду Київської області із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за договором кредиту № 8994615 в розмірі 20938,50 грн, з яких: 9000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7438,50 грн - сума заборгованості за процентами, 0 грн - сума заборгованості за комісією, 4500,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування, а також, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 12.05.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 39861924) та [PERSON] (ідентифікаційний код фізичної особи - [NUMBER] ) укладено Договір про надання коштів у кредит № 8994615 (далі - Договір кредиту), умовами якого встановлено, що кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 9000,00 грн строком на 364 дні (з 12.05.2025 по 10.05.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1552,50 грн). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 450,00 за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/ одноразовий ідентифікатор 560516, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - [INFO] ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець на виконання умов договору № 8994615 від 12.05.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 2b5fd706-846f-4109-aa65-89fb304983a8 від 12.05.2025, яка є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Враховуючи викладені вище умови договору кредиту № 8994615 від 12.05.2025 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 2664,00 грн, заборгованість останнього за договором кредиту складає 20938,50 грн, зокрема: 9000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7438,50 грн - сума заборгованості за процентами; 0 грн - сума заборгованості за комісією; 4500,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 8994615 від 12.05.2025. Відповідно до реєстру прав вимоги № 16/10/25-1 від 16.10.2025 кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу права вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу № 16/10/25-1 від 16.10.2025 року в тому числі до відповідача в сумі 20938,50 грн, з яких: 9000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7438,50 грн - сума заборгованості за процентами; 0 грн - сума заборгованості за комісією; 4500,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконав ні перед кредитодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8 на підставі ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Також, позивач очікує понести наступні можливі витрати на професійну правничу допомогу: підготовка/складання відповіді на відзив представника відповідача/відповідача на позовну заяву у малозначній справі в розмірі 2000,00 грн; підготовка та направлення/подача апеляційної скарги на рішення місцевого суду, що постановлене у малозначній справі в розмірі 3000,00 грн. Також, у позовній заяві позивач заявив клопотання про витребування доказів. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам визначено строки для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 11.12.2025 від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшли документи на виконання ухвали від 13 листопада 2025 року в частині витребування доказів. Судове засідання, призначене на 15 грудня 2025 року відкладене у зв`язку з надходженням заяви відповідача [PERSON] , в якій відповідач просив відкласти розгляд справи для позасудового врегулювання спору з позивачем. У судове засідання, призначене на 26.01.2026 сторони не з`явилися, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - адвокат Ткаченко Ю.О., 23.12.2025 та 24.12.2025 направила заяви, в яких просила розглянути цивільну справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги просила задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності та/або відзиву на позовну заяву до суду не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12.05.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії (надійний) № 8994615 (далі - кредитний договір). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора - 560516, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - [INFO] , у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується копією довідки про ідентифікацію. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ. Згідно з п. 2.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (кредит) на погоджений умовами договору строк (строк кредиту), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. Сторони узгодили наступні умови кредитування: сума кредиту 9000,00 грн; строк кредитування/строк договору - 364 дні; дата надання кредиту - 12.05.2025; дата повернення кредиту - 10.05.2026; процентна ставка (фіксована) - 0,95 % в день; комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1552,50 грн); розмір першого обов`язкового платежу 3775,50 грн, дата сплати першого обов`язкового платежу 06.06.2025; неустойка - 450,00 грн в день. Згідно з п.п. 2.2.4 кредитного договору періоди сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 26 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 26 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 26 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 13. У п.п. 2.2.9 п. 2.2 кредитного договору сторони домовились, що позичальник, як учасник програми лояльності, отримує від кредитодавця індивідуальну знижку (промокод) на процентну ставку, визначену в колонці 3 таблиці 2.2 договору, при виконання позичальником наступних умов: позичальник у строк до сплати Першого обов`язкового платежу, визначеного п. 2.2.5 договору сплатить комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у сумі, не менше ніж 2664,00 грн. у такому випадку позичальнику надається можливість сплачувати проценти з урахуванням процентної ставки, яка є нижчою за розмір ставки, визначеної у колонці 3 таблиця 2.2 договору, та становить 0,475% на день протягом перших 26 календарних днів з дати надання кредиту (знижена процентна ставка). У разі, якщо позичальник не сплатить/сплатить не в повному обсязі суму, вказану в цьому підпункті договору вважається, що позичальник відмовився від пропозиції сплати процентів за користування кредитом за процентною ставкою, нижчою за розмір ставки, визначеної у колонці 3 таблиця 2.2 договору, а нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за процентною ставкою, визначеною у колонці 3 таблиця 2.2 договору. При цьому позичальник повністю розуміє та погоджується з тим, що у разі невикористання позичальником права на отримання індивідуальної знижки (промокоду)/невиконання умов для отримання знижки, застосуванню підлягає процентна ставка без знижки, як вона зазначена в колонці 3 таблиця 2.2 договору, не є зміною процентної ставки , порядку її розрахунків та порядку сплати у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах застосування процентної ставки, визначеної в колонці 3 таблиця 2.2 договору. Якщо вказаний у цьому підпункті договору розмір процентної ставки дорівнює 0,95%, зазначене означає, що можливість сплати процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою договору не передбачено. Тобто, для отримання права на застосування індивідуальної знижки позичальник зобов`язаний був сплатити до 06.06.2025 суму коштів у розмірі не менше ніж 2664,00 грн, до складу якої входить комісія за надання кредиту в розмірі 1552,50 грн та проценти за користування кредитом за перші 26 календарних днів, нараховані за ставкою 0,475% в день (індивідуальна знижка), у розмірі 1111,50 грн (9000,00 грн х 0,475% х 26 днів = 1111,50 грн). Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2 договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок) виходячи із строку фактичного користування кредитом (його залишком), за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором та підлягають сплаті періодично кожні 26 календарних днів з дати надання кредиту у складі першого обов`язкового платежу та мінімальних обов`язкових платежів відповідно до п.п. 2.2.4 п. 2.2 та п.п. 2.2.5 п. 2.2 договору. Згідно з п. 9.6 кредитного договору інформація про наслідки простроченні виконання зобов`язань позичальником. Якщо позичальником не сплачено/сплачено не в повному обсязі Перший обов`язків платіж/Мінімальний обов`язків платіж (платежі), за договором нараховується неустойка у розмірі, визначеному п. 2.2 договору, починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого/сплаченого не в повному обсязі Першого обов`язкового платежу/Мінімального обов`язкового платежу (платежів) та неустойки. Після оплати простроченого Першого обов`язкового платежу/Мінімального обов`язкового платежу (платежів) та неустойки в повному обсязі, подальше виконання зобов`язань позичальником здійснюється відповідно до умов договору зі сплатою, після усунення порушень договору, Мінімального обов`язкового платежу у строки, встановлені для сплати Мінімального обов`язкового платежу відповідно до п.п. 2.2.4 п. 2.2 договору. Неустойка нараховується з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. У розділі 11 «Юридичні адреси та реквізити сторін» кредитного договору зазначений картковий рахунок позичальника [PERSON] [NUMBER] . Первісний кредитор ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на виконання кредитного договору № 8994615від 12.05.2025 виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача [PERSON] № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджується копією електронної платіжної інструкції № 2b5fd706-846f-4109-aa65-89fb304983a8 від 12.05.2025, копією довідки вих. № КД-000058267 від 09.10.2025, а також інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо належності картки № [NUMBER] відповідачу [PERSON] та випискою про рух коштів по карті № [NUMBER] за період з 12.05.2025 до 15.05.2025. З розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», вбачається, що станом на 16.10.2025 первісним кредитором нарахована заборгованість за кредитним договором № 8994615 від 12.05.2025 у загальному розмірі 20938,50 грн, з яких: 9000,00 грн - тіло кредиту; 7438,50 грн - відсотки; 4500,00 грн - неустойка. З розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач [PERSON] 06.06.2025 сплатив кошти у загальному розмірі 3775,50 грн, з яких 1552,50 грн зараховано в рахунок оплати комісії за надання кредиту відповідно до п.п. 2.2.8 п. 2.2 кредитного договору, а 2223,00 грн - в рахунок оплати нарахованих станом на 06.06.2025 відсотків за ставкою 0,95% (9000,00 грн х 85,50 % х 26 днів = 2223,00 грн). Будь-яких інших платежів в рахунок оплати заборгованості відповідач не вносив. Загалом, проценти нараховані первісним кредитором за період з 12.05.2025 до 01.09.2025 (113 днів). У період з 03.07.2025 по 12.07.2025 первісним кредитором нарахована неустойка у розмірі 4500,00 грн (по 450,00 грн в день) з урахуванням обмежень, передбачених ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування». Проаналізувавши розрахунок заборгованості первісного кредитора та умови кредитного договору № 8994615 від 12.05.2025 суд дійшов висновку, що він розрахунок заборгованості не відповідає умовам кредитного договору №8994615 від 12.05.2025 з наступних підстав. Відповідач [PERSON] 06.06.2025 сплатив грошові кошти у розмірі, що дорівнює Першому обов`язковому платежу - 3775,50 грн. Тобто, відповідач виконав умови для отримання індивідуальної знижки, передбаченої п.п. 2.2.9 п. 2.2 договору. Проте, при здійсненні розрахунку заборгованості первісним кредитором цей факт не враховано, та розрахунок здійснено з розрахунку застосування процентної ставки 0,95% протягом усього періоду, за який нараховувались проценти за користування кредитом. Це також призвело до неправильного нарахування процентів за користування кредитом, починаючи з 07.06.2025. Так, з урахуванням положень п.п. 2.2.9 п. 2.2 договору, проценти за користування кредитом за період з 12.05.2025 до 06.06.2025 мали бути перераховані за зниженою процентною ставкою - 0,475%, що у грошовому виразі складає 1111,50 грн (9000,00 грн х 0,475% х 26 днів = 1111,50 грн). Решта сплаченої відповідачем суми коштів - 1111,50 грн (3775,50 грн (сплачена сума коштів) - 1552,50 грн (комісія за надання кредиту) - 1111,50 грн (проценти за 26 днів нараховані за ставкою 0,475%) = 1111,50 грн) мала бути зарахована в рахунок часткового погашення тіла кредиту. Таким чином, станом на 07.06.2025 заборгованість тіло кредиту складає 7888,50 грн (9000,00 - 1111,50 грн = 7888,50 грн), та, враховуючи положення п.п. 2.2.4 п. 2.2 та п. 6.1 кредитного договору, з 07.06.2025 нарахування процентів мало відбуватись за ставкою 0,95% в день на залишок кредиту - 7888,50 грн. Таким чином, за період з 07.06.2025 до 01.09.2025 (87 днів) обґрунтований розмір процентів за користування кредитом складає 6519,85 грн (7888,50 грн х 0,95% х 87 днів = 6519,85 грн). 16.10.2025 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 16/10/25, на підставі якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача [PERSON] за договором кредиту № 8994615 від 12.05.2025, що підтверджується копією договору факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, копією витягу з реєстру прав вимоги № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року, копією платіжної інструкції № 579939279.1 від 20.12.2025 на підтвердження оплати за договором факторингу. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 16/10/25-1 від 16.10.2025 (порядковий номер 1191) ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право вимоги до відповідача [PERSON] за договором кредиту № 8994615 від 12.05.2025 на суму 20938,50 грн, з яких: 9000,00 грн -сума заборгованості за тілом; 7438,50 грн - сума заборгованості по процентам за користування; 0 грн - сума заборгованості по процентами за понадстрокове користування; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею; 4500,00 грн - неустойка; 0,00 грн - комісія за надання кредиту; кількість днів прострочення - 106. З розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» вбачається, що позивачем не здійснювались будь-які додаткові нарахування за кредитним договором та станом на 24.10.2025 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за кредитним договором № 8994615 від 12.05.2025 не погашена та складає 20938,50 грн, з яких: 9000,00 грн - за тілом кредиту; 7438,50 грн - за процентами; 4500,00 грн - за пенею/неустойкою. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами за користування кредитом та інших нарахувань - не виконав ні перед кредитодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Відповідач не надав своїх заперечень та доказів на спростування позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом статей 626, 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Вимоги до змісту (умов) договору про споживчий кредит визначені у ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживчий кредит». Відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст. 207 правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Таким чином, з досліджених доказів судом встановлено, що 12.05.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії (надійний) № 8994615, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000,00 грн на строк 364 днів зі сплатою відсотків за ставкою 0,95 % на день, з можливістю отримання права на застосування зниженої процентної ставки - 0,475% за перші 26 календарних днів. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання виконало в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. В той же час, відповідач виконав умови для застосування зниженої процентної ставки, що не було враховано первісним кредитором під час формування розрахунку заборгованості. Позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №8994615 від 12.05.2025. Розмір заявленої до стягнення заборгованості складає 20938,50 грн, з яких: 9000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7438,50 грн - сума заборгованості за процентами; 4500,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Вищевказана заборгованість була нарахована первісним кредитором та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» жодних додаткових нарахувань не здійснювало. Проте, розрахунок заборгованості первісним кредитором здійснений з порушенням умов кредитного договору. Судом встановлено, що обґрунтованим та доведеним є наявність заборгованості за тілом кредиту - 7888,50 грн, за процентами за користування кредитом - 6519,85 грн. Розмір нарахованої неустойки у розмірі 4500,00 грн відповідає погодженим сторонами умовам договору та вимогам ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування». В той же час, ухвалюючи рішення в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за неустойкою, суд враховує наступне. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Цим же законом Розділ ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено п. 61 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 10561 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем». Тобто, законодавець передбачив, що під час дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, який набрав чинності 24.12.2023 пункт 61 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» виключено та внесено зміни до пункту 6 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 6 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на дату укладення кредитного договору»), у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Основним регулятором договірних відносин є ЦК України, а не окремі закони, що вбачається з аналізу висновків постанови ВС від 10.10.2018 у справі № 362/2159/15-ц. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Проте, зміни до п. 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України ні законом № 3498-IX, ні будь-яким іншим законом не вносились. Із системного аналізу приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що положення п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". З огляду на вищезазначене, заявлена до стягнення заборгованість по неустойці, нарахована ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №8994615 від 12.05.2025, у розмірі 4500,00 грн підлягають списанню. Враховуючи вищезазначене, суд вбачає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на корить ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитним договором №8994615 від 12.05.2025 у розмірі 14408,35 грн, з яких: 7888,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6519,85 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовити. Так, суд вбачає за необхідне відмовити у задоволенні позову щодо стягнення заборгованість за кредитним договором №8994615 від 12.05.2025 у загальному розмірі 6530,15 грн, а саме, в частині позовних вимог про стягнення заборгованості: за основною сумою боргу у розмірі 1111,50 грн, за процентами за користування кредитом у розмірі 918,65 грн, за пенею/неустойкою - 4500,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовна заява була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір, визначений в підпункті 1) п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та розрахований з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції № 579941650.1 від 31.10.2025. Крім того, позивачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн, що підтверджується: копією договору № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025, копією витягу з акту № 5ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 21.10.2025, копією акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги, копією платіжної інструкції № 579939288.1 від 27.10.2025, призначення платежу «Оплата згідно акту № 5ФП приймання наданої правничої допомоги від 21 жовтня 2025 року за Договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року без ПДВ», копією ордеру серії АХ № 1287257, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Ткаченко Ю.О. серії ПТ № 2099. Судом задоволено позовні вимоги у загальному розмірі 14408,35 грн, що у відсотковому співвідношенні до заявлених вимог становить 68,81%, отже з відповідача на користь позивача, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1666,85 грн (2422,40 грн х 68,81% = 1666,85 грн) та, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3096,45 грн (4500,00 грн х 68,81% = 3096,45 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial