Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 21.05.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №21.05.2025-100001015 в електронній формі шляхом підписання заявки до договору. Позичальником 21.05.2025 електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 7500 грн., а отже акцептовано умови договору. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору №21.05.2025-100001015 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. За п.3.1. Договору, кредитор зобов`язався надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Відповідно до умов даного договору позичальнику надано кредит у розмірі 7500 грн., строком на 140 днів з дати його надання. Дата повернення -07.10.2025. Відповідно до даного договору, остання отримала кредит у розмірі 7500 грн. за фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісією за надання кредиту у розмірі 1500 грн., та неустойкою 75 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Позивачем надано відповідачу кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Способом перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-3298. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на момент пред`явлення позовної заяви, утворилась заборгованість, з урахуванням часткової сплати, заборгованість становить 21582,94 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7500 грн., по процентам в розмірі 9450 грн., комісії в розмірі 882,94 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання в розмірі 3750 грн., чим порушила права та інтереси позивача. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. У позові позивач просив здійснювати розгляд справи без участі його представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 10.11.2025 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, про дату, час та місце судового засідання за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання була належним чином повідомлена, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не була вручена під час доставки та була повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлена. Також судом було здійснено виклик відповідача оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.05.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) предметом якого є надання кредиту позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Реквізити для перерахування позичальнику коштів: 4441-11XX-XXXX-3298. Цього ж дня, 25.02.2025 відповідач підписала заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти). З якою позичальник ознайомився за посиланням, згідно ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію». В цій заяві остання підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якого є заявка до кредитного договору №21.05.2025-100001015 від 21.05.2025, з яким попередньо уважно ознайомилася. За умовами вказаними в цій заявці [PERSON] погодилася на отримання кредитних коштів на таких умовах: сума кредиту 7500 грн.; строк, на який надається кредит 140 днів; дата повернення 07.10.2025; фіксована незміна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку користування кредитом. Комісія пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 1500 грн., денна процентна ставка становить 0,87% = (9170.48/7500)/ 140* 100% та неустойка 75 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до договору №21.05.2025-100001015 від 21.05.2025 про споживчий кредит укладеного між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] , остання зобов`язалася повернути кредитні кошти до 07.10.2025 року. Підписання договору №21.05.2025-100001015 від 21.05.2025 про надання кредиту здійснено електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора Е341, відповідно до умов цього договору. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про всі умови кредитування, а саме: сукупну вартість кредиту, сплату відсотків та умови повернення кредитних коштів. 21.05.2025 сума позики в розмірі 7500 грн. була перерахована позичальнику на вказану нею у договорі платіжну картку [NUMBER] через платіжну систему іPay.ua- 747954576, з призначенням «видача за договором №21.05.2025-100001015», що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №210-1510 від 15.10.2025. Згідно з довідкою-розрахунком наданим позивачем про стан заборгованості за кредитним договором №21.05.2025-100001015 від 21.05.2025, станом на 07.10.2025 року у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 21582,94 грн., з яких: 7500 грн. сума основного боргу/тілу кредиту; 9450 грн. сума процентів (проценти нараховані за період з 21.05.2025 по 07.10.2025); 882,94 грн. сума комісії за надання кредиту; 3750 грн. сума неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абз.2 ч. 2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що ТОВ «Споживчий Центр» виконало умови договору укладеного з [PERSON] та надало відповідачу у користування кредитні кошти у розмірі 7500 грн., що підтверджується довідкою від 15.10.2025. Водночас, відповідач не виконала своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором №21.05.2025-100001015 від 21.05.2025 станом на 07.10.2025 року у розмірі 21582,94 грн., з яких: 7500 грн. сума основного боргу/тілу кредиту; 9450 грн. сума процентів (проценти нараховані за період з 21.05.2025 по 07.10.2025); 882,94 грн. сума комісії за надання кредиту; 3750 грн. сума неустойки. Дослідивши вказаний розрахунок, який відповідачем не спростовано, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7500 грн., процентами у розмірі 9450 грн., а також комісії у розмірі 882,94 грн. Разом з тим, суд враховує, що згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що відповідний розмір неустойки, нарахований кредитодавцем в період дії воєнного стану в України, тому не підлягає стягненню. За таких обставин поданий ТОВ «Споживчий Центр» позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №21.05.2025-100001015 від 21.05.2025 у сумі 17832,94 гривень, яка складається з: 7500 грн. заборгованості по основному боргу/тілу кредиту; 9450 грн. заборгованості за процентами; 882,94 грн. заборгованості по комісії за надання кредиту. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (82,6%) у сумі 2000,9 грн.

Outcome: partial