Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

03 вересня 2025 року АТ «Акцент-Банк через свого представника Рибалку Д.М. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на таке. [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 27 січня 2019 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. Умови кредитування доведені відповідачу, що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 03 вересня 2025 року виникла заборгованість за кредитом, що становить 45 696,68 грн, з яких: 36 468,94 грн - заборгованість за кредитом, 9 227,74 грн - заборгованість по відсоткам, 0,00 грн штрафи. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 696,68 грн та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Представник позивача Рибалка Д.М. у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити в повному обсязі, не заперечуючи проти винесення заочного рішення (а.с. 7-зворот). Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання, яку повернуто з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про розгляд справи відповідач повідомлений, згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За правилами ч.1 ст.1049 та ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Судом встановлено, що 27 січня 2019 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяву (а.с. 16). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, які викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також 27 січня 2019 року [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який зберігає чинність та є актуальним до 01 липня 2019 року (а.с. 17). Таким чином, [PERSON] погодився без будь-яких зауважень або застережень з усіма істотними умовами надання кредитних коштів. За умовами Договору [PERSON] 27 січня 2019 року встановлено кредитний ліміт на споживчі цілі у сумі 0,00 грн, який у подальшому збільшувався: 20 червня 2023 року до 1 000,00 грн; 24 серпня 2023 року до 6 000,00 грн; 01 вересня 2023 року до 8 000,00 грн; 03 вересня 2023 року до 16 000,00 грн; 04 вересня 2023 року до 18 000,00 грн; 05 вересня 2023 року до 20 000,00 грн (а.с. 49). Строк кредитування 240 місяців. Сторони погодили, що розмір процентів за користування кредитом становить 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку (3,9% в місяць). [PERSON] . Банком було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено копією випискою по рахунку за період з 27 січня 2019 року до 03 вересня 2025 року, з якої вбачається, що останній активно користувався кредитними коштами (а.с. 18-47). Відповідач на погашення кредитних коштів оплату проводив несвоєчасно та у неповному розмірі. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 03 вересня 2025 року у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість за кредитом, що становить 45 696,68 грн, з яких: 36 468,94 грн - заборгованість за кредитом, 9 227,74 грн - заборгованість по відсоткам, 0,00 грн штрафи (а.с. 12-15). Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки відповідач свої зобов`язання за умовами укладеного договору не виконує та ним не надано доказів на спростування заявлених позовних вимог позивача, суд погоджується з наданим Банком розрахунком заборгованості. Таким чином заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. З огляду на вищевикладене, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved