Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором про надання споживчого кредиту № 938924 від 13.08.2023 року в розмірі 38 593,80 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 13 серпня 2023 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір № 938924 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору, первісний кредитор надав відповідачці кредит в сумі 6 300,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок платіжної картки. Однак, відповідачка кредитні кошти не повернула у повному обсязі та не виконала інші грошові зобов`язання, тому в неї виникла заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становить 38 593,80 грн., з яких: прострочена заборгованість за основною сумою боргу 6 300,00 грн. та заборгованість за відсотками 32 293,80 грн. 02 квітня 2024 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія Уно Капітал» укладено договір факторингу № 02/04/24, у відповідності до якого до останнього перейшло право вимоги повернення коштів за вказаним вище договором кредиту, що укладений з [PERSON] . Оскільки відповідачка свої зобов`язання за договором кредиту не виконує та кошти добровільно не повертає, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 166271688927 від 18.07.2023 року (а.с. 38) керівник ТзОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал» Овсейчук В.С. не з`явився, в позовній заяві висловив прохання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка відзиву на позов не подавала, на виклик в судове засідання не з`явилася та про причини своєї неявки суд не повідомила, хоч була належно повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку вона отримала 06.01.2026 року (а.с. 64). Також [PERSON] викликалася в судове засідання шляхом поміщення оголошення про виклик її до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 29.12.2025 року (а.с. 63). Представник третьої особи: ТзОВ «Селфі Кредит», в судове засідання також не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що був належно повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом шляхом порядку. За таких обставин суд 22.01.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 13 серпня 2023 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого товариство надало відповідачці кредит в розмірі 6 300,00 грн. в безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок платіжної картки № [NUMBER] , строком на 360 днів, що підтверджується договором № 938924 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» та паспортом споживчого кредиту від 13.08.2023 року, що підписані позичальником електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора «А845» (а.с. 8-21). Відповідно до п.п. 1.5.1, 1.5.2 вказаного договору, стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Знижена процентна ставка складає 1,32 % в день та застосовується згідно Програми лояльності. Як вбачається з листа № 20250804-67 від 04.08.2025 року (а.с. 25), ТзОВ «Пейтек» повідомило ТзОВ «Селфі Кредит», що згідно договору про організацію переказу грошових коштів № 03052022-1 від 03.05.2022 року, на картковий рахунок № [NUMBER] було перераховано 13.08.2023 року кредитні кошти в сумі 6 300,00 грн. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 13.08.2023 року відповідачка підписала електронний договір № 938924 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А845» та отримала від ТзОВ «Селфі Кредит» кредитні кошти в сумі 6 300,00 грн. на свій картковий рахунок. ТзОВ «Селфі Кредит» надало відповідачці можливість користуватися кредитними коштами, однак остання не дотрималася своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. З наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за договором № 938924 від 13.08.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 22-24) вбачається, що станом на 04.08.2025 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 38 593,80 грн. з яких: 6 300,00 грн. - заборгованість за тілом позики та 32 293,80 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками на дату відступлення права вимоги (02.04.2024 року). Ці ж розрахунки підтверджують, що [PERSON] не здійснила жодної сплати з метою погашення кредитної заборгованості. Як встановлено з договору факторингу № 02/04/24 від 02.04.2024 року та витягу з цього Реєстру боржників до цього договору (а.с. 32-38), право вимоги до [PERSON] по договору № 938924 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 13.08.2023 року ТзОВ «Селфі Кредит» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал». За таких обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал» слід стягнути заборгованість за договором № 938924 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 13.08.2023 року в розмірі 38 593,80 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн. сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 65 від 29.10.2025 року (а.с. 1). На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1052,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved