Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач, 04 червня 2025 року звернувся до суду з позовною заявою, зменшивши розмір позовної вимоги якої заявою від 11 серпня 2025 року, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 16 червня 2007 року в сумі 81808 грн 13 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 72159 грн 61 коп. та заборгованості за простроченими відсотками - 9648 грн 52 коп., оскільки відповідач користуючись наданими кредитними коштами неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість на вказану суму. Кредитування відповідача банком здійснювалося шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, до якого видавались кредитні картки. 16 липня 2025 року відповідачем на позовну заяву подано відзив, в якому вона просила відмовити в задоволені позову в повному обсязі та вказала, що не заперечує факту користування банківською кредитною карткою, однак категорично не погоджується із розрахунком позивача щодо заборгованості, а також з вимогою щодо її стягнення в повному обсязівказаному у позовній заяві. Заявлена до стягнення у позовній заяві сума, є безпідставною, оскільки вона регулярно поповнювала рахунок та здійснювала внесення коштів, яких було достатньо для списання відсотків за користування кредитом. Позивач не надав доказів надходження платежів, окрім розрахунку, складеного в односторонньому порядку, з яким вона була ознайомлена лише при отриманні позовної заяви. У витягах з руху коштів, наданих самою бінківською установою, чітко видно регулярне поповнення каркти, що свідчить про належне виконання грошових зобов`язань. Вважає позовну заяву передчасною та безпідставною, так як вона регулярно здійснювала платіж по боргу, останній з яких 19 травня 2025 року (поповнення рахунку на 4345 грн 01 грн - до подання позову). Банк списував з рахунку відсотки, що підтверджує добровільне виконання умов кредитного договору. Жодних доказів припинення дії договору чи направлення вимоги про дострокове погашення позивач не надав. Вона продовжує обслуговувати кредит добровільно, тому звернення до суду є безпідставним. Це підтверджує, що обслуговування рахунку триває. Жодної зупинки виконання зобов`язання не було. Згідно з виписками по рахунку, наданими самим позивачем, вона систематично здійснювала поповнення картки, зокрема у 20242025 роках, про що свідчать понад 15 операцій на значні суми, які повністю перекривали розмір мінімального щомісячного платежу та навіть перевищували його. Це свідчить про відсутність умисного ухилення від виконання зобов`язань та про фактичне часткове (або повне) обслуговування кредиту. Виконувала зобов`язання в межах своєї платоспроможності. Також вказує, що позивач не надав повного детального розрахунку із зазначенням дат прострочення; пояснення, як саме були враховані поповнення картки; інформації про списання коштів за відсотками згідно умов кредитування. Позивач не довів належними доказами, чому регулярні поповнення не зменшували тіло боргу та відсотки, як того вимагає ст.614 ЦК України. Позивач визнає, що у березні 2022 року в односторонньому порядку було скасовано відсоткову ставку (0%) через війну. Однак нараховані ним відсотки (9648,52 грн) не відповідають фактичному періоду дії ставок, а отже розрахунок підлягає перевірці та перерахунку. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України, банк має право змінювати процентну ставку лише з повідомленням клієнта. Позивач не надав доказів належного інформування її про зміну умов кредитування, зокрема про: збільшення ліміту; зміну процентної ставки; нову редакцію умов договору. Це суперечить вимогам ст.1051, 1056-1 ЦК України. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами: наявність простроченої заборгованості в розмірі, заявленому в позові; належного інформування її про зміну умов договору. Крім того, позивач не надав доказів направлення претензій чи повідомлень про необхідність сплати повної суми боргу до подання позову, що порушує принцип добросовісності (ст.13 ЦПК України). Позивач включив до розрахунку суму нарахованих штрафів і пені, не надавши доказів, що ці умови були узгоджені сторонами. Відсутній підписаний кредитний договір із зазначенням усіх умов, що унеможливлює стягнення суми в заявленому обсязі. Банк не довів, що умови договору були надані їй у зрозумілій формі, що вона погодилася з тарифами, та що їй було повідомлено про зміну ставок. Це суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». На відзив на позовну заяву, 04 серпня 2025 року подано відповідь, в якій вказано, що банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування є положення ч.2 ст.638, ч.2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Щодо ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг у відповіді на відзив вказано, що банком надана до суду копія анкети-заяви від 16 червня 2007 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору та виявила бажання оформити на своє ім`я кредитку Універсальна та особистим підписом засвідчила, що згодна з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомився і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені їй ознайомлення в письмовому вигляді..., зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 100000 грн коп. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала згідно з довідкою про видані картки кредитну картку номер - [NUMBER] , строком дії - 01/13, тип -Універсальна. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 05/15, тип - Універсальна тіпі; кредитна картка номер - 5211537330634333, строк дії - 07/16, тип - Універсальна; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 01/17, тип - Універсальна; кредитна картка номер - 5168742356804702, строк дії - 05/20, тип - Універсальна Gold. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. Клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни. Також, в зв`язку зі змінами у законодавстві - впровадженні нормами закону "Про споживче кредитування" паспорту споживчого кредиту - клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 15 грудня 2020 року, в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Далі у процесі користування рахунком 15 грудня 2020 року відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 09/24, тип - Універсальна Gold, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13 грудня 2019 року № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. При цьому, на момент підписання зазначеної вище заяви заборгованість відповідача становила 794 грн 52 коп., що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 15 грудня 2020 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п.1.3. у розмірі 40,8% . При цьому, за погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 9648,52 грн. Згодом відповідач додатково отримала кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/29, тип - Картка "Універсальна Gold". Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. З виписки з карткового рахунку, яка надана суду, чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 22,8% на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами. У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 р. - розмір 0 %, а в подальшому з 01 квітня 2022 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому її твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку. Подала до суду заяву, в якій просила суд відмовити в задоволені позову, оскільки кожного місяця нею сплачується борг за цим кредитним договором. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Привабанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Привабанк». Як вбачається з матеріалів справи 16 червня 2007 року відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 16 червня 2007 року та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно з якою їй відкривається картковий рахунок, видається кредитна картка на яку встановлюється кредитний ліміт. У заяві вказано, що клієнт погоджується з тим, що зазначена заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлений та погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.115). 15 грудня 2020 року відповідач підписала оновлену заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та погодила з банком наступні умови: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія; сума, ліміт кредиту: для картки «Універсальна» до 50000 грн, для картки «Універсальна Gold» до 75000 грн; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка - 42,0% для карт «Універсальна», 40,8% для карт «Універсальна Gold»; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення з 181 го дня -100% від заборгованості (п.1.4 договору) (а.с.116-123). Також 15 грудня 2020 року відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту у якому підтвердила отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані з обраних нею умов кредитування. Поміж іншого у Паспорті споживчого кредиту зазначено, що процентна ставка у пільговий період, становить відсотків річних - 0,00001%, процентна ставка поза межами пільгового періоду, відсотків річних 42% (для картки «Універсальна»), 40,08% (для карти «Універсальна Голд»). А також процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84,00% (для картки «Універсальна»), 81,60% (для карти «Універсальна Голд»). Також у паспорті зазначено порядок повернення кредиту із зазначенням кількості та розміру платежів, періодичність внесення (а.с.124-125). За вказаним кредитним договором відповідачу видавались кредитні картки, картка Універсальна/ картка Універсальна mini/ картка Універсальна з фото/картка Універсальна Gold (загалом 7 штук), востаннє видано картку Універсальна Gold 15 листопада 2024 року строком дії до січня 2029 року (а.с. 113). Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] кредитний ліміт на кредитному рахунку відкритому за наслідками укладення між сторонами кредитного договору, неодноразово змінювався як в сторону збільшення так і зменшення, 30 серпня 2023 року його було максимально збільшено до 100000 грн. А станом на 01 січня 2025 року кредитний ліміт дорівнював - 0. Надана виписка за договором № б/н за період з 16 січня 2007 року по 16 травня 2025 року, містить інформацію про користування відповідачем кредитними коштами, рух коштів на балансі карткового рахунку, всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). З виписки також чітко прослідковусться, якими картками користувався відповідач, їхні номери та періоди, в які діяли відповідні картки. Саме така інформація відповідає і довідці банку про видані картки та строки їхньої дії (а.с.70-110). Тобто, інформація, яка міститься у виписці за кредитним договором також корелюється з іншими наданими банком доказами по справі та не суперечить їм. Суд звертає увагу, що банківські виписки з рахунків в банківській установі позивача є належними, допустимими і достатніми доказами в розумінні ст. 76, 77, 78 ЦПК України, що підтверджують факт здійснення операцій між банком та клієнтом. Тому, для підтвердження встановлення банком кредитного ліміту на картковий рахунок клієнта та користування ним цими кредитними коштами достатньо фактично надання виписок по рахунках, які складаються у вигляді електронних записів та роздруковані на паперових носіях. Таких висновків щодо належності як доказів виписки по картковому рахунку дійшов і Верховний Суд у своїх Постановах по справам № 200/5647/18 від 16 вересня 2020 року, №456/3643/17 від 20 жовтня 2020 року, № 205/4176/18 від 11 листопада 2020 року. Відповідач у своїй заяві не заперечувала факт укладання між нею та банком кредитного договору, використання нею встановленого кредитного ліміту. Жодних доказів, які б спростували надані банком виписку за кредитним договором та довідки про розміри встановленого кредитного ліміту та видані картки, суду не надано. Протягом часу користування рахунком неодноразово збільшувався кредитний ліміт, востаннє до 100000 грн та відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. Така відсоткова ставка відповідає умовам підписаної відповідачем заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 15 грудня 2020 року та Паспорту споживчого кредиту, що також підписаний відповідачем 15 грудня 2020 року. У разі незгоди з відсотковою ставкою відповідач була наділена правом відмовитись від послуг кредитування шляхом повернення позичених коштів і в подальшому утриматися від використання кредитного ліміту, проте, нею цього зроблено не було. Слід відзначити, що на момент підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 15 грудня 2020 року та паспорту споживчого кредиту, заборгованість відповідача за кредитом становила 794 грн 52 коп. (тіло кредиту). Як вбачається розрахунку заборгованості наданого АТ КБ «ПриватБанк», відповідачем за кредитним договором №б/н від 16 липня 2007 року не у повному обсязі сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 14 травня 2025 року за нею утворилася заборгованість за простроченим тілом кредита у розмірі 72159 грн 61 коп., заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 9648 грн 52 коп. Також з розрахунку заборгованості вбачається, що позивач частково сплачувала заборгованість за договором, проте внесені суми, не завжди покривали розміри мінімальних щомісячних платежів встановлених умовами договору та погашення не завжди здійснювалося в обумовлені кредитним договором періоди (а.с.23-46 том 2). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст.12,13 ЦПК України. Сумніви щодо правильності розрахунку заборгованості наданого позивачем у суду відсутні. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Частиною 2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» визнала та погодилась на запропоновані умови користування послугами банку, у тому числі з послугами кредитування. Приєднання відповідача до договору та його дія також підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч.2. ст.642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Отже, підписавши Анкету - заяву між сторонами, у відповідності дост.634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Так, відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст.1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З урахуванням наведеного та аналізуючи надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що наданими АТ КБ «ПриватБанк» заявами, розрахунком заборгованості, в сукупності з випискою по рахунку за договором на ім`я [PERSON] , підтверджується факт укладення кредитного договору та погодження його істотних умов, отримання відповідачем кредитних коштів, здійснення нею витратних операцій за рахунок коштів банку, а також часткової сплати заборгованості. Таким чином, враховуючи, що на підставі досліджених доказів судомвстановлено, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач, погодившись на умови кредитування, борг не повернула та не спростувала законність його нарахування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 16 червня 2007 року у вигляді заборгованості за тілом кредиту - 72159 грн 61 коп. та заборгованості за простроченими відсотками - 9648 грн 52 коп., є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. Доводи відповідача про те, що позовну заяву подано передчасно та безпідставною, так як жодних доказів припинення дії договору чи направлення вимоги про дострокове погашення позивач не надав, та вона здійснює погашення заборгованості в добровільному порядку спростовуються встановленими вище судом обставинами, про те, що погашення заборгованості остання здійснює з порушенням встановлених кредитним договором умов. Пунктом 1.4 підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг зазначено, що у разі прострочки, починаючи з 181 го дня клієнт повинен здійснити повернення кредиту у розмірі 100% від заборгованості. А положенням ст.1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Інші заначені відповідачем у відзиві аргументи, спростовуються наведеним вище. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Також, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір.

Outcome: approved