Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

09.05.2025 року до суду надійшов вказаний позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Договором позики №1435177 у розмірі 41 930,90 грн, а також судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.02.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір позики №1435177, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн, строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Того ж дня, позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1435177 від 23.02.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 13 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . 21.12.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики №1435177 від 23.02.2021 року. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за Договором позики №1435177 від 23.02.2021 року. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу та заборгованості за процентами за договором позики №1435177 від 23.02.2021 року не виконав, та заборгованість за договором позики складає 41 930,90 грн, зокрема: 13 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 930,90 грн сума заборгованості за відсотками. У судове засіданні представник позивача до суду не з`явився, просив позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надано відзив на позов, згідно з яким позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Свої заперечення обґрунтувала тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами надання їй кредитних коштів. Крім того, позивач безпідставно нарахував їй суму процентів у розмірі 28 930,90 грн, оскільки суму кредиту відповідач брала на 30 днів зі сплатою відсотків у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту у порядку, передбаченому вказаним кредитним договором, матеріали справи не містять. Також просила відмовити або зменшити розмір стягнення правової допомоги. Суд, дослідивши наявні докази по справі, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 16.06.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» задоволено, а саме: стягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість Договором позики №1435177 у розмірі 41 930 грн 90 коп., судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3500 грн 00 коп. 15.10.2025 року представник відповідача Савчак Я.О. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 16.06.2025 року. Ухвалою суду від 25.11.2025 року вказана заява була задоволена і заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.06.2025 року було скасувано та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, 23.02.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №1435177, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн, строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Того ж дня, позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1435177 від 23.02.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 13 000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач свого обов`язку належним чином не виконала, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кошти в повному обсязі не повернула. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Так, 21.12.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики №1435177 від 23.02.2021 року. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за Договором позики №1435177 від 23.02.2021 року. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором позики №1435177 від 23.02.2021 року, загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви становить 41 930,90 грн, яка складається: 13 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 930,90 грн сума заборгованості за відсотками. Виходячи з викладеного, позовні вимоги належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість Договором позики №1435177 у розмірі 41 930,90 грн. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп., розмір витрат за надання правничої допомоги становить 3 500,00 грн. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. У даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 1 500,00 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн за подання позовної заяви.

Outcome: approved