Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

03 листопада року представник [PERSON] в інтересах [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою до Першого відділу державної виконавчої служби головного Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про зняття арешту з нерухомого майна. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 року головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.11.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку із недотриманням позивачем вимог, визначених ст. ст.175, 177 ЦПК України. 27.11.2025 року від представника позивачки на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 12.11.2025 року надійшла заява про усунення недоліків до якої було долучена нова редакція позовної заяви до Першого відділу державної виконавчої служби головного Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» у якій просила зняти арешт із нерухомого майна, а саме 1/5 частини квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), накладений на підставі постанови про арешт майна боржника №11110/25-11 від 21.03.2011 року, винесеної Першим відділом державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, запис про обтяження №10966052. Позов обґрунтовано тим, що позивачка є власницею 1/5 частини квартири [ADDRESS] . У липні 2025 року, маючи намір вчинити правочин щодо зазначеного нерухомого майна, Позивачка дізналася про наявність арешту, накладеного на все її майно Першим відділом державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. З метою з`ясування підстав накладення арешту Позивачка звернулася із відповідним запитом до зазначеного відділу ДВС. У відповідь листом від 22.07.2025 року її було повідомлено, що станом на 21.07.2025 року у Першому відділі ДВС відсутні на виконанні будь-які виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь фізичних чи юридичних осіб. Разом із тим, у листі зазначено, що відсутні підстави для зняття арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника №11110/25-11 від 21.03.2011 року, реєстраційний номер обтяження №10966052, оскільки строк зберігання матеріалів виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, становить три роки. Позивачку було повідомлено, що зняття зазначеного арешту можливе виключно за рішенням суду. До листа було додано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №436298527 від 22.07.2025 року, відповідно до якої на все майно Позивачки накладено арешт постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №11110/25-11 від 21.03.2011 року (обтяження №10966052). Однак, у відповіді Першого відділу ДВС не зазначено, у межах якого саме виконавчого провадження та на виконання якого рішення суду було накладено зазначений арешт. Відповідна інформація також відсутня і в отриманій довідці з державного реєстру. Таким чином, у наявних матеріалах немає підтверджень законних підстав для існування арешту на майно Позивачки. Єдиним відомим Позивачці виконавчим документом, який міг бути підставою для вжиття заходів примусового виконання, є судовий наказ Хмельницького міськрайонного суду від 19.07.2010 року у справі №2н-3400/10, яким з [PERSON] та ще чотирьох осіб стягнуто солідарно заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 2402 грн 10 коп. на користь Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал». Разом з тим, згідно з довідкою №3400/10 від 13.08.2025 року, виданою МКП «Хмельницькводоканал», заборгованість Позивачки за зазначеним судовим наказомповністю відсутня. Таким чином, арешт майна Позивачки, накладений постановою від 21.03.2011 року,зберігається без наявних правових підстав, що свідчить про порушення її прававласності. Як убачається з відповіді Першого відділу державної виконавчої службиміста Хмельницького, станом на 21.07.2025 року у них відсутні будь-яківиконавчі провадження щодо стягнення з Позивачки. Водночас, арешт,накладений постановою від 21.03.2011 року №11110/25-11, продовжуєіснувати, хоча відомості про виконавче провадження, у межах якого йогобуло застосовано та на підставі чого, відсутні, а матеріали провадженнязнищені після спливу строку зберігання. Таким чином, продовження дії арешту в умовах відсутності виконавчогопровадження та без чинного рішення суду про стягнення заборгованості єбезпідставним та порушує право власності Позивачки. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явились, при цьому надала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Судові витрати просила залишити за позивачем. Представник позивача адвокат Смішна І.В. в судове засідання не з`явилась, при цьому надала заяву у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Судові витрати просила залишити за позивачем. Представник відповідача Першого відділу державної виконавчої служби головного Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ),будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, при цьому на адресу суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, щодо прийняття рішення по суті покладається на думку суду. Представник відповідача - Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал», в судове засідання не з`явився, при цьому на адресу суду надав заяву, у якій зазначив, що фінансового характеру претензій до позивача [PERSON] в МКП «Хмельницькводоканал» відсутні, про що надав довідку про стан розрахунку. Крім того зазначив, що в МКП «Хмельницькводоканал» відсутні документи та відомості щодо виконання судового наказу № 2-н/3400/10 від 19.07.2010 року, оскільки термін зберігання таких документів вичерпався відповідно до номенклатури справи. Розгляд справи просив проводити без участі представника МКП «Хмельницькводоканал». Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власницею 1/5 частини квартири [ADDRESS] . З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 436298527 від 22.07.2025 року вбачається, що на частину квартири [ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія хм11110/25-11 від 21.03.2011 року. Як вбачається з листа Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому № 116092/25/1646 від 22.07.2025 року, що станом на 21.07.2025 року на примусовому виконанні не перебувають виконавчі провадження по виконанню рішень судів та інших органів про стягнення заборгованості з гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ) на користь фізичних чи юридичних осіб. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обтяження не стосується позивача у справі, однак його існування порушує її законні права щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Згідно з частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин першої та другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно із частиною першою статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову, оскільки існування заборони, накладеної щодо майна 01 січня 1967 року, власником якого з березня 1993 року є позивач, перешкоджає останній у здійсненні права власності. Відповідно до статті 4 ЦПК України, та статей 15, 16 ЦК України особа має право для звернення до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб визначений законом. У даному випадку позивач довів суду, що існує порушення її прав та відповідно є підстави для їх поновлення.

Outcome: approved