Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

15.12.2025 до суду через сисму «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.07.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 101309-ВН1-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями та який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 27.07.2020 ТОВ «Бізнес Позика» було направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 101309-ВН1-002 про надання кредиту та того ж дня - 27.07.2020 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 101309-ВН1-002 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» було направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1237 на номер телефону [NUMBER] (зазначений позичальником [PERSON] у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено. Таким чином, 27.07.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 101309-ВН1-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 27000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач (позичальник) зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит. При цьому, згідно з умовами кредитного договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,03504471 процентів за кожен день користування кредитом. Позивач ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 27000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідача № [NUMBER] , яку [PERSON] було вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Отже, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 101309-ВН1-002 від 27.07.2020, у відповідача станом на 30.10.2025 утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 11895,36 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 9895,36 грн, суми прострочених платежів по процентах у розмірі 2000,00 грн, яку позивач просить суд стягнути на свою користь, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 18.12.2025 відкрито провадження у справі № 141/1025/25 та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 22.01.2026, зобов`язано позивача надати суду обґрунтований розрахунок з посиланням на докази сплати відповідачем коштів за договором № 101309-ВН1-002 про надання кредиту від 27.07.2020, а також зобов`язано відповідача надати суду докази погашення боргу за договором № 101309-ВН1-002 про надання кредиту від 27.07.2020. Також ухвалою суду від 18.12.2025 витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» письмовий доказ у виді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, або у виді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 27.07.2020 (дата видачі кредиту) по 28.12.2020 (дата закінчення терміну кредитування). 07.01.2026 до суду на виконання вимог ухвали суду від 18.12.2025 надійшов лист АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251224/61306-БТ від 26.12.2025 про надання інформації, а також виписка по рахунку № [NUMBER] за період з 27.07.2020 по 28.12.2020. 20.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі представника ТОВ «Бізнес Позика» Басилиги Д.М. № 2026/58 від 19.01.2026. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/1025/25, жодних інших заяв чи клопотань суду не подав. Натомість, в позовній заяві представник ТОВ «Бізнес Позика» Мовчан В.В., а також у додаткових поясненнях представник позивача Басилига Д.М. просили суд розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та за відсутності представника позивача, повністю задовольнити позовні вимоги, а також не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату та місце розгляду справи № 141/1025/25 шляхом скеровування коресподенції суду по місцю реєстрації, однак відзив на позовну заяву до суду не направив, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подав. Натомість, конверт з кореспонденцією суду (ухвала суду від 18.12.2025), надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6, 7 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процессу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідача суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 18.12.2025, строки для подання заяв по суті справи, визначених статями 191, 193, 199 ЦПК України сплинули, а відзив та зустрічний позов на позовну заяву в строки встановлені ухвалою суду від 18.12.2025 відповідачем подано не було. Поряд з цим, частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997, передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Зокрема, відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на зазначені фактичні обставини справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи № 141/1025/25 за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи № 141/1025/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається зі змісту договору № 101309-ВН1-002 про надання кредиту від 27.07.2020, ТОВ «Бізнес Позика» було запропоновано [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Того ж дня, 27.07.2020 [PERSON] ознайомився з умовами ТОВ «Бізнес Позика» щодо пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому законом України «Про електронну комерцію», повністю і безумовно прийняв їх, що підтверджується прийняттям (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 101309-ВН1-002 про надання кредиту. Отже, 27.07.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір № 101309-ВН1-002 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому законом України «Про електронну комерцію» (далі по тексту - кредитний договір), який було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G 1237. Відповідно до п. 1 умов кредитного договору кредитодавцем було надано позичальнику грошові кошти в розмірі 27 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (далі по тексту - кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту - 16 тижнів, процента ставка - 1,03504471 відсотків в день та є фіксованою. Загальний розмір наданого кредиту - 27000,00 грн, термін дії договору - до 16.11.2020. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 47760,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 377,79131915 процентів. Згідно п. 2 кредитного договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (далі по тексту - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. У п. 3 кредитного договору зазначено графік платежів, у якому визначено кількість платежів - усього 8 періодів, дати платежів та залишок по основній сумі кредиту, проценти за користування кредитом - усього 20760,00 грн, частковий платіж основної суми - 27000,00 грн, а також загальний платіж (складається із процентів та користування кредитом та часткових платежів основної суми) - усього 47760,00 грн. У разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу визначеного графіком платежів, кредитодавець має право нараховувати штрафза кожний випадок такого порушення строків сплат на початок наступного дня після дня обов`язкового платежу, визначеного графіком платежів. Зокрема, у разі прострочки на 1 день, розмір штрафу встановлюється в розмірі 10 % від загальної суми простроченої заборгованості; у разі прострочки на 2 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі 20 % від загальної суми простроченої заборгованості; у разі прострочки на 3 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі 30 % від загальної суми простроченої заборгованості, тощо (п. 4 кредитного договору). Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір (п. 6 кредитного договору). Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором G 1237 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як убачається з паспорту кредиту від ТОВ «Бізнес Позика», сторонами погоджено, у тому числі, основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, зокрема, ліміт кредиту - 27000,00 грн, строк, на який надається кредит - 16 тижнів; спосіб та строк надання кредиту та інше; погоджено інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, у тому числі процентну ставку (відсотків річних) - 377,79131915, а також відсутність платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору, загальні витрати за кредитом - 20760,00 грн, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 47760,00 грн, реальну річну процентну ставку - 377,79131915 відсотків річних; погоджено порядок повернення кредиту (графіки платежів згідно умов обраних клієнтом), а також зазначено додаткову інформацію (за наявності) та інші обставини, які повідомляються позичальнику. Згідно анкети клієнта (витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my. bizpozyka.com) від 10.11.2025, у ній, окрім анкентних даних [PERSON] , зазначено також інформацію стосовно кредиту, а саме: суму бажаного кредиту - 27000,00 грн, дату отримання кредиту: 27.07.2020, електронну пошту позичальника - [INFO] , номер телефону позичальника - [NUMBER] , а також електронний платіжний засіб - [NUMBER] . Відповідно до платіжної інструкції платіжної системи FONDY № 248714904 від 27.07.2020, ТОВ «Бізпозика» було перераховано на карту № [NUMBER] грошові кошти в сумі 7000,00 гривень, призначення платежу - перерахування коштів [PERSON] до кредитного договору № 101309-ВН1-002 від 27.07.2020. Також згідно платіжної інструкції платіжної системи FONDY № 248714721 від 27.07.2020, ТОВ «Бізпозика» було перераховано на карту № [NUMBER] грошові кошти в сумі 20000,00 гривень, призначення платежу - перерахування коштів [PERSON] до кредитного договору № 101309-ВН1-002 від 27.07.2020. Як убачається з інформації АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251224/61306-БТ від 26.12.2025, на ім`я [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Також із виписки по рахунку IBAN [NUMBER] за період з 27.07.2020 по 28.12.2020 убачається, що 22.11.2024 на карту № [NUMBER] було здійснено зарахування переказів у сумі 7000,00 грн та 20000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором у гривні, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 101309-ВН1-002 від 27.07.2020 станом на 10.11.2025 складає 11895,36 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9895,36 грн, заборгованість по процентам у розмірі 2000,00 грн. Поряд з цим, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, а також до інформаційних довідок ТОВ «Платежі Онлайн», відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості за кредитним договором № 101309-ВН1-002 від 27.07.2020 у розмірі 37 386,04 грн Отже, зобов`язання за кредитним договором № 101309-ВН1-002 від 27.07.2020 було повністю виконано позивачем, зокрема, відповідачу був наданий кредит та можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. У свою чергу, відповідач не виконав умови взятих на себе зобов`язань, не сплатив кредит та інші платежі за користування кредитом у повному обсязі, у зв`язку із чим загальна заборгованість відповідача перед позивачем не погашена та становить 11895,36 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі № 141/1025/25 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором (договором про надання кредиту) № 101309-ВН1-002 від 27.07.2020, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами договору про надання кредиту № 101309-ВН1-002 від 27.07.2020. Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором, однак [PERSON] допустив прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного кредитного договору (договору про надання кредиту) № 101309-ВН1-002 від 27.07.2020. Отже, враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості в строки, передбачені умовами кредитного договору (договору про надання кредиту) № 101309-ВН1-002 від 27.07.2020, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи № 141/1025/25, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь кредитної заборгованості у загальному розмірі 11895,36 грн, з яких: 9895,36 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 2000,00 грн - прострочена заборгованість за процентами, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд погоджується із розрахунком заборгованості, який долучено позивачем до позову. Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення усієї суми заборгованості у строки, визначені умовами укладеного кредитного договору (договору про надання кредиту) № 101309-ВН1-002 від 27.07.2020, відповідачем суду не надано та матеріали справи № 141/1025/25 не містять. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved