Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник позивача звернулася до Фортечного районного суду міста Кропивницького з позовом в інтересах позивача, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 81456,27 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1001742567101 від 24.11.2020, за яким позичальнику видано кредит у сумі 55000,00 грн. та кредитний договір №1002015818401 від 13.11.2021, за яким позичальнику видано кредит у сумі 57000,00 грн. Відповідач не виконав належним чином свої кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 07.05.2025 складає: - за кредитним договором від 24.11.2020 №1001742567101 28431,65 грн., з яких 17218,90 грн. заборгованість за кредитом, 1,02 грн, заборгованість по процентам, 11211,73 грн. заборгованість за комісією; - за кредитним договором від 13.11.2021 №1002015818401 53024,62 грн., з яких 32269,43 грн. заборгованість за кредитом, 6,76 грн, заборгованість по процентам, 20748,43 грн. заборгованість за комісією. Тобто, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 07.05.2025 складає 81456,27 грн. Враховуючи вказане, звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 10.10.2025 матеріали справи передано за підсудністю на розгляд до Олександрівського районного суду Кіровоградської області (а.с.13). Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін (а.с.20-22). Представник позивача в судове засідання не з?явилася, зазначила у позовній заяві про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.4). Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо їх задоволення (а.с. 32). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи заяву відповідача про визнання позовних вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу без участі сторін, за наслідками чого у підготовчому судовому засіданні винести рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтовані та не суперечать законодавству, яке регулює договірні правовідносини. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори шляхом підписання Заявки №1001742567101 та Паспорту споживчого кредиту від 24.11.2020, за яким позичальнику видано кредит у сумі 55000,00 грн., на строк - 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії та Заявки №1002015818401 та Паспорту споживчого кредиту від 13.11.2021, за яким позичальнику видано кредит у сумі 57000,00 грн., на строк - 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитними договорами в повному обсязі. Відповідач не виконав належним чином свої кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 07.05.2025 складає: за кредитним договором від 24.11.2020 №1001742567101 28431,65 грн., з яких 17218,90 грн. заборгованість за кредитом, 1,02 грн, заборгованість по процентам, 11211,73 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором від 13.11.2021 №1002015818401 53024,62 грн., з яких 32269,43 грн. заборгованість за кредитом, 6,76 грн, заборгованість по процентам, 20748,43 грн. заборгованість за комісією; а всього загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 07.05.2025 складає 81456,27 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості та виписками по особових рахунках. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договори кредиту). При укладенні договорів сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати відсотки за користування кредитом, комісію, неустойку та проводити погашення кредиту. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договорами). Умови договору не оспорюються. Відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог позивача, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитними договорами підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в заявленому обсязі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем понесені судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с.5) за подання до суду позовної заяви. Згідно з ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наведені положення Закону кореспондуються із ч.1 ст. 142 ЦПК України. За таких обставин, позивачу слід повернути з державного бюджету 1211,20 грн. сплаченого ним судового збору при поданні позову (тобто 50 відсотків судового збору), оскільки відповідач визнав позовні вимоги. Окрім цього,

Outcome: approved