Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 06.10.2023-100002563 від 06.10.2023 у розмірі 7292,00 грн, що складається з: 4707,33 грн основного боргу та 2584,71 грн заборгованості за відсотками. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.10.2023 між сторонами був укладений кредитний договір № 06.10.2023-100002563, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 6000,00 грн, узгоджено процентну ставку, порядок повернення кредиту та інші істотні умови. Відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 2 171,96 грн від 19.10.2023 та на суму 2 171,96 грн від 03.11.2023, при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості . Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої обов`язки належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 14.12.2023 утворилась заборгованість у розмірі 7292,04 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4707,33 грн, заборгованості по процентам в розмірі 2584,71 грн, чим порушуються інтереси ТОВ «Споживчий центр». 19 грудня 2025 року відповідач подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких просив переглянути нараховані йому відсотки за кредитним договором. При цьому покликався на Закон України «Про споживче кредитування», відповідно до положень якого певні категорії громадян (захищена категорія) мають право на особливий режим взаємодії з кредиторами (МФО та банками) щодо врегулювання простроченої заборгованості. 23 грудня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечує наявність у відповідача пільг, пов`язаних з стягненням процентів за користування кредитом, покликаючись на те, що відповідач не надав документу, який підтверджує його статус військовослужбовця як на даний час, так і на час дії кредитного договору, не надав довідки про проходження військової служби, військового квитка з відмітками за період дії кредитного договору тощо. Зазначає, що копія військового квитка, надано відповідачем містить вибіркові сторінки та не дозволяє встановити підставу прийняття на військову службу та період проходження військової служби. До позивача відповідач із зверненням про списання нарахованих процентів та наданням документів за переліком, не звертався. Тому, права на відповідну пільгу відповідач не має. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив суд розглянути справу у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, встановив таке. Судом встановлено, що 06 жовтня 2023 року ТОВ «Споживчий центр» запропонувало відповідачу [PERSON] укласти з ними кредитний договір на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-62ХХ-ХХХХ-2751. Відповідно до п. 2.2. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії)(оферти) електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: вказана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на веб-сайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Сума кредиту, строк його надання, проценти за користування кредитом, графік платежів встановлюються в п. 3.3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта)(кредитної лінії). Пунктом 4.1 Пропозиції передбачено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах строковості, платності і поворотності. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок Позичальника, використовуючи електронний платіжний засіб споживача [NUMBER] . Відповідно до п. 6.1 Пропозиції Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у терміни та строки, вказані в Заявці. Згідно з п.6.7.2 Пропозиції Позичальник повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе усі умови договору, свої права та обов`язки за договором, погоджується з ними. Заявка, відповідь Позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) та графік платежів, які є невід`ємною частиною договору, а також підтвердження укладення кредитного договору вчиняються в електронній формі (п.13.4 Пропозиції). У заявці кредитного договору № 06.10.2023-100002563 від 06.10.2023 визначено, що даний електронний кредитний договір, частиною якого є дана заявка, укладається у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Дана заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився 06.10.2023. Також у заявці зазначені дата надання/видачі кредиту 06.10.2025, сума Кредиту - 6000,00 грн, строк, на який надається Кредит - 70 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 14.12.2023, визначені розміри процентних ставок "Стандарт", "Економ", денна процентна ставка комісії, графік платежів та інші умови договору. Цього ж дня від позичальника надійшла відповідь на оферту позивача укласти договір, яка підписана електронним підписом Позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору А128. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 06.10.2023-100002563 від 06.10.2023, заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором складає 4707,33 грн основний борг, 2584,71 грн проценти, разом - 7292,04 гривень. Позивач долучив до позовної заяви квитанцію, відповідно до якої було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 06.10.2023 о 17 год. 53 хв. на суму 6000,00 грн (шість тисяч грн 00 копійок), номер картки [NUMBER] , ID платежу 2375228052, призначення платежу: Видача за договором № 06.10.2023-100002563. Згідно з долученою відповідачем довідкою форми 5 від 18.08.2025 № 80, виданої начальником штабу заступником командира військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 15 вересня 2024 року по теперішній час. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 10 червня 2025 року, [PERSON] є учасником бойових дій. На виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2025 року про витребування доказів, [INFO] надав суду відомості про те, що солдат [PERSON] , [INFO] , відповідно до указу Президента України № 272/2024 від 06.05.2024 був призваний 27.07.2024 на військову службу по мобілізації [INFO] у військову частину [NUMBER] . Оцінивши належним чином досліджені у ході судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частинами першою-другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» було укладено кредитний договір № 06.10.2023-100002563 від 06.10.2023, за невиконання умов якого у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 7292,04 грн, з яких 4707,33 грн заборгованість за тілом кредиту та 2584,71 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Судом також встановленою, що з 15 вересня 2024 року відповідач проходить військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується довідкою форми 5 та посвідченням учасника бойових дій. В листі Міністерства оборони України від 09 жовтня 2020 року № 321/6192 наведено перелік документів, що підтверджують статус військовослужбовця, серед яких є довідка Форми № 5. Будь який інший документ, який підтверджував би проходження служби в особливий період у Збройних Силах України, не передбачений нормативними документами. Крім того, зазначено, що військовослужбовцями є курсанти та слухачі вищих військових навчальних закладів Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, які мають право видавати довідки, що підтверджують факт перебування на військовій службі у Збройних Силах України. Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям та їх дружинам (чоловікам) з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 3 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до підпункту 1 пункту 6-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», Під час врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія, фізичні та юридичні особи, залучені на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, додатково зобов`язані дотримуватися таких вимог щодо етичної поведінки не взаємодіяти за власною ініціативою із споживачем, який у передбачений цим пунктом спосіб повідомив про свою належність до захищеної категорії або щодо належності якого до захищеної категорії у передбачений цим пунктом спосіб повідомили близькі особи такого споживача, його представники, спадкоємці, поручителі, майнові поручителі або треті особи, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію. Для цілей цього пункту захищеними категоріями є, зокрема, військовослужбовці Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України. Враховуючи наведене вище, суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що відповідач не підтвердив належним чином свій статус військовослужбовця та те, що пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», не поширюються на відповідача. Відповідно до пункту 13 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення. Разом з цим пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18). З огляду та це, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , який є військовослужбовцем та учасником бойових дій, не повинні були нараховуватися проценти за кредитним договором № 06.10.2023-100002563 від 06.10.2023, оскільки на нього поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 06.10.2023-100002563 від 06.10.2023 за тілом кредиту у розмірі 4707,33 грн, в той час як у вимозі про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками слід відмовити. Беручи до уваги висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1563,76 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial