Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, вказуючи, що 23 грудня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] через веб-сайт (https://credit7.ua/) укладено договір № 3344176 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами вказаного договору ТОВ «Лінеура Україна» надав відповідачу грошові кошти в сумі 11000,00 грн., строком на 359 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,99 % на день. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 52462,02 грн., з яких сума основного боргу за кредитом -10999,96 грн., сума нарахованих процентів 41462,06 грн. 28.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (після перейменування ТОВ «СВЕА фінанс») укладено договір факторингу № 01.02-77/23, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «СВЕА фінанс», а ТОВ «СВЕА фінанс» прийняв право грошової вимоги до боржників. Відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-77/23 від 28.11.2023 року перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №3344176 від 23.12.2022 року. Крім того, 15 квітня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір про надання фінансового кредиту № 25334-04/2023, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якого відповідачу наданий кредит у розмірі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності строком на 25 днів з базовою процентною ставкою 2,5 % на день. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості у розмірі 31200,00 грн., з яких 8000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 23200,00 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту. 03.07.2023 року між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №3072023 відповідно до умов якого ТОВ «Інвеструм» передав ТОВ «Стар Файненс Груп» (після перейменування ТОВ «СВЕА фінанс») права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли за кредитними договорами. Відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 року, в тому числі і за кредитним договором № 25334-04/2023 від 15.04.2023 року укладеним з відповідачем. 02 квітня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір про надання споживчого кредиту № 975512 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору відповідачу на його особисту банківську карту [NUMBER] було перераховано кошти у сумі 9000,00 грн., які останній зобов`язувався повернути у визначені договором строки, сплативши проценти за користування коштами, але відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями, що спричинило виникнення простроченої заборгованості в сумі 65953,80 грн., з яких 9000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 56953,80 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту. 24.07.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «СВЕА фінанс» укладений договір факторингу №2407-24 за яким, ТОВ «Слон Кредит» відступає ТОВ «СВЕА фінанс» право грошової вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Додатку 1 Реєстру боржників до договору факторингу №2407-24 від 24.07.2024 року ТОВ «СВЕА фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №975512 від 02.04.2024 року. У зв`язку з вищевикладеним, просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №3344176 від 23.12.2022 року у розмірі 52462,02 грн., заборгованість за кредитним договором №25334-04/2023 від 15.04.2023 року у розмірі 31200 грн., заборгованість за кредитним договором №975512 від 02.04.2024 року у розмірі 65953,80 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позивач ТОВ «СВЕА фінанс» свого представника в судове засідання не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в прохальній частині позову просили проводити розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 грудня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3344176. Договір підписано відповідачем з використання електронного підпису, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідачу шляхом перерахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] надано кредит в розмірі 11000,00 грн. (п. 1.2, 2.1 Договору), строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Графіку платежів, що є додатком №1 до Договору ( п.1.3 Договору), стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту ( п. 1.4.1 Договору). Договір підписано електронним цифровим підписом Н957. Згідно з листом ТОВ «Пейтек Україна» №20240304-3930 від 04.03.2024 року на підставі договору про організацію переказу грошових коштів №210222 укладеного з ТОВ «Лінеура Україна», 23.12.2022 року було здійснено транзакцію №33441761671804064 на суму 11000,00 грн. на картку № [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3344176 від 23.12.2023 року станом на 28.11.2023 року заборгованість складає 52462,02 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом - 10999,96 грн., сума нарахованих процентів - 41462,06 грн. 28.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (після перейменування ТОВ «СВЕА фінанс») укладено договір факторингу № 01.02-77/23, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «СВЕА фінанс», а ТОВ «СВЕА фінанс» прийняв право грошової вимоги до боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за порядковим номером 226 до договору факторингу № 01.02-77/23 від 27.11.2023 року перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №3344176 від 23.12.2022 року загальна сума заборгованості складає 52462,02 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом -10999,96 грн., сума нарахованих процентів 41462,06 грн. Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен інвест Україна» № 1 від 25 березня 2024 року змінено назву товариства з ТОВ «Росвен інвест Україна» на ТОВ «СВЕА Фінанс». 15 квітня 2023 року року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 25334-04/2023. Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачу кредит надано в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом № [NUMBER] (п.1.4 Договору). Договір підписаний електронним підписом W9382. За умовами договору відповідачу наданий кредит в розмірі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, який клієнт зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених цим Договором (п. 1.1 Договору). Кредит надано строком на 25 днів, тобто до 09.05.2025 року. Дата надання кредиту 15.04.2023 року (п. 1.2 Договору). За користування кредитом Клієнт сплачує товариству 730,0 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,00 % на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави (п.1.3 Договору). Згідно п. 2.3 Договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений п. 1.2 цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5 % на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 25334-04/2023 від 15.04.2023 року виконало, надавши відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на карту позичальника № [NUMBER] у сумі 8000,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 224058584, про що свідчить лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2919_250318184551 від 18.03.2025 року. 03 липня 2023 року між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу № 3072023, згідно з яким ТОВ «Інвеструм» передало ТОВ «Стар Файненс Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Стар Файненс Груп» прийняло належні ТОВ «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу№ 3072023 від 03 липня 2023 року клієнт передав фактору право вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 25334-04/2023 від 15.04. 2023 року, сума заборгованості за яким становить 24000,00 грн., з яких: 8000,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 16000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен інвест Україна» укладено договір факторингу № 01.02.-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передав (відступив) новому кредитору ТОВ «Росвен інвест Україна» його права вимоги за кредитними договорами, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02.-79/23 від 29 листопада 2023 року перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №25334-04/2023 від 15.04.2023 року (порядковий номер 1973) загальна сума заборгованості складає 31200,00 грн., з яких: сума простроченого основного боргу за кредитом - 8000,00 грн., сума прострочених процентів 23200,00 грн. Згідно із наданим позивачем розрахунком за договором про надання фінансового кредиту № 25334-04/2023 від 15.04.2025 року у [PERSON] станом на дату подання позовної заяви його заборгованість за вказаним договором становить 31200,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 23200,00 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту. 02 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту «Комфортний» № 975512. Укладення цього договору здійснено сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІТС Товариства здійснюється при вході Споживача в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Так, договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е466. За умовами договору відповідачу надано кредит в сумі 9000,00 грн. (п.1.3 Договору), строк кредиту 360 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит Графік платежів, що є додатком до цього Договору (п. 1.4 Договору). Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту передбаченого п. 1.4 цього Договору (п. 1.5.1 Договору). Згідно п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з листом ТОВ «Пейтек Україна» №20240802-4732 від 02.08.2024 року на підставі договору про організацію переказу грошових коштів №06062022 укладеного з ТОВ «Слон Кредит», 02.04.2023 року було здійснено транзакцію №9755121680416949 на суму 9000,00 грн. на картку № [NUMBER] . 24.07.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «СВЕА фінанс» укладено договір факторингу №2407-24, за умовами якого ТОВ «Слон Кредит» передало ТОВ «СВЕА фінанс», а ТОВ «СВЕА фінанс» прийняв право грошової вимоги до боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за порядковим номером 217 до договору факторингу № 2407-24 від 24.07.2024 року перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №975512 від 02.04.2023 року загальна сума заборгованості складає 65953,80 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом - 9000, 00 грн., сума нарахованих процентів 56953,80 грн. Згідно із наданим позивачем розрахунком за договором надання споживчого кредиту «Комфортний» № 975512 від 02.04.2023 року у [PERSON] станом на 04.02.2025 року заборгованість за вказаним договором становить 65953,80 грн., з яких: 9000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 56953,80 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище наведеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладення в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позичальника можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі статтею 64 ЦПК України докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 28.12.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , 15.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] , 02.04.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] були укладені кредитні договіри у формі електронного документу з електронними підписами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведені обставини отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеними між сторонами договорами, при цьому взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, у передбачені в договорах строках грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача тіла кредиту є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості по процентам, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки статтею 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно частини 15 статті 14 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Разом із тим, ці положення внесені до Закону №2011-ХІІ згідно із Законом України від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року. Конструкція частини 15 статті 14 Закону № 2011-ХІІ не передбачає звільнення військовослужбовців та членів їхніх сімей від сплати відсотків за користування кредитом, а лише визначає умови, за яких такі відсотки не нараховуються. Законодавець чітко встановив, що ці умови пов`язані з певними періодами проходження військової служби. Оскільки ці положення мають спеціальний характер і надають пільги мобілізованим військовослужбовцям саме за період їхнього перебування на військовій службі в особливий період, що повинно бути підтверджено відповідними доказами. Відсутність таких доказів виключає можливість застосування до правовідносин сторін відповідних гарантій. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Згідно копії довідки військової частини [NUMBER] №815 від 21.09.2023 року рядовий [PERSON] відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022, призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлений з 27.07.2023 року для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] [ADDRESS] по теперішній час. Ця довідка дає право членам сімей військовозобов`язаних, призваних на військову службу під час мобілізації, в особливий період, на гарантії, пільги і привілеї, визначені чинним законодавством /а.с. 55/. Тобто, з поданого документу вбачається, що [PERSON] з 27.07.2023 року набув статусу військовослужбовця і на нього розповсюджуються пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Отже, з огляду на те, що відповідачем надано відповідні документи щодо наявності підстав для звільнення його від нарахованих процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», тому нараховані відсотки за період з 27.03.2023 року по укладеним кредитним договорам стягненню не підлягають. За такого, заборгованість [PERSON] за відсотками за користування кредитними коштами за кредитним договором №3344176 від 23 грудня 2022 року за період з 23.12. 2022 року до 27.07.2023 року становить 20228,84 грн.; за кредитним договором №25334-04/2023 від 15 квітня 2023 року за період з 15.04.2023 року до 27.07.2023 року становить 16000,00 грн.; за кредитним договором №975512 від 02 квітня 2023 року за період з 02.04. 2023 року до 27.07.2023 року становить 16119,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 1300,90 грн. (2422,40 х 80347,80 : 149615,82 грн.).

Outcome: partial