Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

13.10.2025 до суду надійшов позов ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем 07.01.2022 в розмірі 30797,92грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 26694,74грн та заборгованості за процентами 4103,18грн. На обґрунтування вимог представник позивача вказав, що відповідач 07.01.2022 подав заяву до АТ «Райффайзен Банк» (далі - Банк) та уклав угоду №014-RO-82-122807335, якою акцептував публічну пропозицію /угоду, згідно якої відповідач прийняв умови публічної пропозиції банку на отримання банківських послуг, які детально описані у правилах висловлюючи свою повну та беззастережну згоду з ними. 07.01.2022 відповідач звернувся до Банку і підписав заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-122807335. Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» укладений у формі електронного документу з використанням електронного цифрового підпису, відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 29136,32грн строком на 72 місяця під 41,40% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок. Проте, всупереч вимогам заяви-договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості через що станом на 24.06.2024 утворилась заборгованість за кредитом в сумі розмірі 30797,92грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 26694,74грн та заборгованості за процентами 4103,18грн. 20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 114/2-67-F, у відповідності до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передало (відступило) ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» належні йому права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за вказаним договором. Після відступлення прав вимоги відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок позивача. Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-122807335 від 07.01.2022 станом на 24.06.2024 в сумі 30797,92 грн, з яких 26694,74 грн - заборгованість за кредитом та 4103,18 грн заборгованість за процентами. Ухвалою від 21.11.2025 позовна заява прийнята до розгляду, постановлено розгляд спарви проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, становлені строки для подачі заяв по суті. 19.12.2025 до суду надійшов відзив, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що позов, який був поданий у жовтні 2025 року, підписаний представником позивача адвокатом Титаренком В.В., з яким договір на надання правничої допомоги підписаний директором позивача Яковець Ю.М., однак на теперішній час директором позивача є Артюхова О.В., отже позовна заява фактично підписана особою, яка не є представником позивача. Крім того, позивач не повідомив його про відступлення права вимоги, тому й не має правих підстав для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Крім того, умовами кредитного договору не передбачене право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів. На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Зазначений відзив був направлений відповідачем позивачу рекомендованим листом з номером 5521300292052 18.12.2025, який позивач отримав 29.12.2025. 19.01.2026, представник позивач надав суду додаткові пояснення у справі, якій є фактично відповіддю на відзив. Ухвалою від 21.11.2025 позивачу був встановлений строк на подачі відповіді на відзив у 5 днів. Відповідно до ч.1 ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Згідно із вимогами ч.1 ст.123, ч.5 ст. 124 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Отже, строк для подачі позивачем відповіді на відзив розпочався 30.12.2025 та закінчився 05.01.2026. Однак таку відповідь на відзив представника позивача направив суду через систему «Електронний суд» лише 19.01.2026. Заява про проводження строку для подачі відповіді відзив до суду не надходила. Пунктом 6 частини 2 статті 43 визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. На підставі викладеного, вважаю за необхідне відповідь на відзив, наданий представником позивача, залишити без розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 07.01.2022 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладена Заява-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-99133117, яку відповідач підписав електронним підписом (198034), та за якою кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 29136,32грн з метою придбання клієнтом товарів (робіт послуг) для задоволення власних особистих потреб не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника 28000грн та з метою оплати клієнтом страхового платежу на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» - 1136,32грн, строком на 72 місяці під фіксовану процентну ставку 40,41 % річних (пункти 1.3., 2,), а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором. Паспорт споживчого кредиту, що підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 198034, в якому встановлено суму кредиту 29136,32 грн, строк кредитування 72 місяці, мета отримання кредиту: придбання споживачем товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та сплати споживачем страхового платежу на користь страховика, спосіб надання кредиту шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на поточний рахунок споживача, відкритий в установі кредитодавця. Крім того, відповідач 07.01.2022 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором 198034 графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки із розрахунку отримання суми кредиту 29136,32грн, строком на 72 міс, номінальна процентна ставка (річних) становить 41,40%, страхування 1136,32грн. З огляду на виписку по особовому рахунку відповідача, банк покладені на нього зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, перерахувавши 07.01.2022 на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 29136,32 грн. Згідно із наданим банком розрахунком заборгованості за вказаним договором станом на 24.06.2024 у відповідача виникла заборгованість за кредитом на суму 30797,92 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 26694,75грн, до якуої входить прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 931,16грн, заборгованість за відсотками 4103,18грн, до якої входить прострочена прострочена заборгованість за відсотками 3408,68грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 1056-1ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відтак, надані позивачем документи підтверджують факт укладення між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем договору про надання банківських послуг №014-RO-82-122807335 від та погодження істотних умов договору. При цьому, відповідач не заперечував факту укладення вказаних договорів з АТ «Райффайзен Банк Аваль». Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору, щодо розміру процентів за користування кредитними коштами та порядку їх обрахування. Отже, матеріалами справи підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язання через зо виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач за не погашає. Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом. 20.12.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» укладений договір відступлення права вимоги № 114/2-67-F, у відповідності до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передало (відступило) ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» належні йому права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за вказаним договором. Згідно із умовами вищевказаного договору відступлення права вимоги, підписання сторонами відповідного Реєстру боржників підтверджує факт переходу від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» відповідних прав вимоги. На виконання умов вищевказаного договору відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було у повному обсязі сплачено на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» вартість прав вимоги (ціну договору) відповідного портфелю заборгованості, що підтверджується повідомленням АТ «Райффайзен Банк Аваль» про вартість портфеля заборгованості та платіжною інструкцією. АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» підписали Реєстр боржників, в якому у відповідач. Відповідно до п.9.5. вказаного вище Заяви договору банк має право достроково стягнути заборгвоаність за кредитом, нараховані відсотки зза користуанням кредитом та штарфні санкції у випадках невиконання Улієнтом умов заявид-Договру, інших договір, що забезпечують погашщення Кредиту. Вказане спростувує твердження відпоідача, що дговором не пердбачена можливість сьтягненя заборгвоаності за кредитом достроково. 3 метою досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу вимогу від 29.05.2025 вих. № 1-125075 про необхідність достроково погасити заборгованість за кредитним договором. Факт скерування такого листа відповідачу підтверджується списком рекомендованих листів №20608-01-3-4. У визначені кредитором строки відповідачем вказана вимога виконана не була. Крім того, відповідач посилається на те, що позивач не довів факт належного повідомлення відповідача про заміну кредитора. Проте суд критично оцінює вказані доводи відповідача, оскільки з огляду на матеріали справи, новий кредитор ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами. Крім того, суд зауважує, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Відповідач заборгованість ні новому, ні попередньому кредиторам по вказаному вище кредитному договору не сплачувавь, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій до стягнення сумі. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неотримання повідомлення позичальника про відступлення права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості на користь нового кредитора. Представником надані суду докази на підствердження того, що на час підписання позовної заяви директором позивача був [PERSON] , який уклав договір №14/06/2023 про надання правничої допомоги 14.06.2023 з адвокатом Титаренко В.В. Докази на підствердження того, що на час зверненя до сулду з позовом директором позвиача була [PERSON] суду не надані. Викладене вище свідчить, що позовні виомги обгурнтовані та належнать задовленню у поному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 3028грн. Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою щодо суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Представник позивача підтвердила належними доказами понесення витрати на правничу допомогу в сумі 1400грн. Клопотання про зменшення розміру таких витрат до суду не надійшли. Отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідача також витрати на правничу допомогу в суму 1400грн..

Outcome: approved