Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: 03.09.2025 року в Самбірський районний суд Львівської області засобами потового зв`язку АТ «Укрпошта» від представника позивачки - адвоката Крушельницької М.Р. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Шполянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства, у якій позивачка просить встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який народився у с. Нижнє Висоцьке Львівської області (паспорт [NUMBER] ), який зник безвісти 28 серпня 2024 року в районі населеного пункту Лисівка Покровського району Донецької області, є батьком [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), яка народилась у с. Веселий Кут Черкаської області; внести зміни до актового запису складеного виконавчим комітетом Веселокутської сільської ради Шполянського району Черкаської області 08 вересня 2003 року за № 1, про народження [PERSON] [INFO] , а саме: вказавши в графі «Батько» - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2025 року у провадження судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіної О.П. передана дана справа. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2025 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа. Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Підсудність є розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду. Територіальна підсудність є підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо. Згідно з ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У зв`язку з вище вказаним, справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23,27 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб. СТИСЛИЙ ВИКЛДАД ПОЗИЦІЇ СТОРІН ПО СПРАВІ: Позиція особи, яка подала заяву. Позивачка [PERSON] у своїй позовній заяві зазначає, що її біологічні батьки [PERSON] та [PERSON] , в період часу 2001 - 2010 роки проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в с. Веселий Кут Звенигородського району Черкаської області. [PERSON] визнавав себе батьком, надавав матеріальне утримання, однак оскільки мама не перебувала у зареєстрованому шлюбі, відомості у свідоцтві про народження про батька були внесені зі слів матері. Протягом значного періоду часу батьки проживали однією сім`єю, потім уклали шлюб, вели спільне господарство, мали спільні права і обов`язки. Батько Позивача має рідних сестер і братів, Відповідач та Третя особа є рідними сестрами батька Позивача. Згідно сповіщення від 03.10.2024 року [PERSON] зник безвісти, 29 квітня 2025 року у Позивача та Третьої особою - рідної сестри батька Позивача було відібрано зразки букального епітелію з метою встановлення того факту, що Третя особа є рідною тіткою Позивача. Нею було проведено біологічну експертизу з рідною сестрою [PERSON] , якою було встановлено біологічну спорідненість між позивачкою і третьою особою як між рідною тіткою і племінницею з вірогідністю 99.9996%. Таким чином, даний висновок є доказом факту батьківства [PERSON] щодо доньки [PERSON] . Представник позивачки адвокат Крушельницька М.Р. в судовому засіданні подану заяву підтримала і просила таку задовольнити, оскільки зазначила, що факт батьківства підтверджується письмовими доказами, висновком експертизи. Позиція відповідача. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, просила такий задовольнити, оскільки вказала, що її рідний брат [PERSON] , проживаючи в с. Веселий Кут Звенигородського району Черкаської області в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] , займався вихованням і утриманням спільної дитини, [PERSON] , позивачки по справі, про яку завжди говорив як про дочку і як дочки відносився. Позиція третіх осіб. Третя особа на стороні позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти задоволення такого, пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] , зі слів якого знала, що за час його проживання в с. Веселий Кут Звенигородського району Черкаської області в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] народилася позивачка по справі [PERSON] , інших дітей не мав, повідомляв, що це його рідна дочка. Вона здавала зразки ДНК, які підтвердили що вона рідною біологічною тіткою [PERSON] , позивачки по справі. Третя особа без самостійних вимог - Шполянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повноважний представник не прибув, не забезпечила самопредставництво, або при допомозі участі у справі свого представника, будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи підтверджуючим документом про вручення ухвали про відкриття провадження та заяви. Заяви (клопотання) учасників справи. 03.09.2025 року подано позовну заяву. 17.10.2025 року відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву. 27.10.2025 року представник позивачки адвокат Крушельницька М.Р. подала клопотання про участь в судовому засідання в дистанційному режимі. 28.10.2025 року третя особа на стороні позивача [PERSON] подала пояснення третьої особи. 27.11.2025 року засобами підсистеми «Електронний суд» від представника позивача адвоката Крушельницької М.Р. надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого судового засідання. 04.12.2025 року засобами підсистеми «Електронний суд» від представника позивача адвоката Крушельницької М.Р. надійшло клопотання, в якому просить витребувати з Шполянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про наявність або відсутність дітей у громадянина [PERSON] , [INFO] , який народився у с. Нижнє Висоцьке, Львівської області (паспорт [NUMBER] ). 04.12.2025 року засобами підсистеми «Електронний суд» від представника позивача адвоката Крушельницької М.Р. надійшло клопотання про доручення доказів. 07.01.2026 року третя особа без самостійних вимог Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надало інформацію. Від позивачкиі та її представника, а також від інших учасників справи інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіної О.П. від 08.09.2025 року матеріали справи передано за територіальною юрисдикцією на розгляд до Турківського районного суду Львівської області з підстав, які вказані в ухвалі суду. Ухвалою суду від 06.10.2025 року прийнято до розгляду заяву, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, почато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали, відкрито підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, в судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою суду від 27.10.2025 року надано дозвіл представнику позивачки адвокату Крушельницькій М.Р. на участь в судовому засідання в дистанційному режимі. Ухвалою суду від 29.10.2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено до судового розгляду справу, визначено дати судового засідання. Ухвалою суду від 01.12.2025 року клопотання представника позивачки адвоката Крушельницької М.Р. від 27.11.2025 року про повернення до стадії підготовчого провадження задоволено, повернуто зі стадії розгляду по суті справи до стадії підготовчого провадження справи, визначено дату підготовчого засідання. Ухвалою суду від 09.12.2025 року закрито підготовче провадження у справі, клопотання представника позивачки адвоката Крушельницької М.Р. від 04.12.2025 року про витребування доказів задоволено, витребувано з Шполянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Київського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про наявність або відсутність дітей у громадянина [PERSON] , [INFO] , який народився у с. Нижнє Висоцьке, Львівської області (паспорт [NUMBER] ), призначено до судового розгляду цивільну справу, визначено дати судових засідань. Судові засідання про справі було проведено 29.10.2025 року, 18.11.2025 року, 20.11.2025 року, 24.11.2025 року, 01.12.2025 року, 09.12.2025 року, 20.01.2026 року. Заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України вбачається, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно сповіщення від 03.10.2024 року [PERSON] визнаний таким, що зник безвісти 28.09.2024 року поблизу населеного пункту Лисівка Покровського району Донецької області. Висновком Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/124-24/14704-БД від 08.01.2025 року про біологічну спорідненість встановлено, що [PERSON] може бути біологічною тіткою [PERSON] складає 99.9996%. Внести зміни до актового запису про народження дітей позивачка не може в іншому порядку, аніж шляхом звернення до суду. Через неможливість реалізувати своє право, заявниця звернулася в суд з даною позовною заявою про встановлення батьківства. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази заявника на обгрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Предметом заяви є встановлення факту батьківства. Заява подана у відповідності до вимог ст.4 ЦПК України, оскільки кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів і відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Така заява подана у відповідності до вимог ст..19 ЦПК України оскільки суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин і цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку окремого провадження. Родинні відносини встановлюються між заявником і іншою особою, в тому числі померлим, коли відсутні документи, що підтверджують наявність між ними родинних відносин, і відновити їх іншим шляхом неможливо. Встановлення таких відносин залежить від норм матеріального права та мети, яку заявник вказує в заяві. Найчастіше встановлюють спорідненість з близькими родичами - чоловіком, дружиною, батьками, дітьми, усиновлювачами, усиновленими, братами, сестрами, дідусем, бабусею, онуками. Встановлення названого факту може бути викликано необхідністю отримання в майбутньому матеріальних благ. Виникнення особистих майнових і немайнових прав громадян, їх зміну та припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними доказами, як то: свідоцтвами, довідками та іншими документами, які видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість виправлення допущених помилок тощо), тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що має юридичне значення. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст.58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, необхідно виходити з дати народження дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття. Частиною 3 стт.53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем. У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з рахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття. У постановах Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св 19) та від 01.05.2024 у справі №758/7604/23 (провадження № 61-4326св24) зроблено висновок щодо застосування ст. 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. В постанові №576/2871/23 від 16.04.2025 Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Ч.3 ст. 49 ЦК України встановлює, що актами цивільного стану, які підлягають державній реєстрації є народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть. Відповідно до частини четвертої цієї статті державна реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Таким законом є Закон України від 02.07.2010 №2398-6 "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Цей Закон визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, регламентує порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану, закріплюючи підстави, строки, місце державної реєстрації, ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Зокрема, ст.22 Закону регулює підстави та порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Таке право підпадає під захист ст..8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до ї особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки. При ухваленні рішення відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Внесення змін до актових записів цивільного стану провадиться відділом реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Після цього виписується нове свідоцтво про реєстрацію акта цивільного стану, яке видається заявнику або надсилається до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника для вручення йому. Одночасно анулюється первинне свідоцтво, подане заявником для внесення змін, яке в подальшому знищується у встановленому порядку. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.XI.1950), яка згідно з частиною першою ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Реалізуючи передбачене ст..64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази,

Outcome: approved