Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

31.07.2025 року АТ «Перший український міжнародний банк» звернувся до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначав наступне. 14.05.2019 року між АТ «Перший український міжнародний банк», який є правонаступником ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] , шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладено кредитний договір № 2001311203201 На підставі кредитного договору № 2001311203201, [PERSON] надано картку з кредитним лімітом в сумі 20 000, 00 грн., ліміт в подальшому збільшено до 30 500, 00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 47,88%. [PERSON] користувалася коштами але своєчасно не вносила платежі, внаслідок чого станом на 09.04.2025 р. за вказаним договором, утворилася заборгованість на загальну суму 39 957, 08 грн., яка склалася за основною сумою боргу (тілом кредиту) 24 327, 61 грн., відсотками за користування кредитними коштами 15 629, 47 грн., яку [PERSON] , добровільно не сплачує. З огляду на вказане, АТ «ПУМБ» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором та судові витрати. Ухвалою судді від 06.08.2025 року було відкрито провадження у справі і її призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін на 08 год. 00 хв. 21.08.2025 року. В подальшому розгляд справи було неодноразово відкладено, останній раз на 09 год. 30 хв. 23.01.2026 року. У відзиві представник відповідачки адвокат Шелудько О.О., просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що сторонами не було погоджено усіх умов кредитного договору, зокрема щодо збільшення кредитного ліміту, пролонгації договору, тощо. Крім того, що Банком безпідставно нараховано відсотки, хоча умовами договору вони не передбачені. На неналежність та недопустимість такого доказу, як розрахунок заборгованості. Також зазначала, що заява та паспорт споживчого кредиту підписані особою з прізвищем « [PERSON] », а Банк звернувся до суду з позовом до «Нештап», тобто зовсім до іншої особи. Окрім цього, вказувала, що відповідачкою сплачено на користь Банку суму в розмірі 28 154, 32 грн., які останнім було зараховано на погашення відсотків, з огляду на відсутність визначених в договорі умов щодо нарахування та сплату відсотків за користування кредитом, просила зарахувати ці кошти в погашення заборгованості. Учасники справи в судове засідання не з`явились, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Виходячи з приписів, викладених в ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 14.05.2019 року між АТ «Перший український міжнародний банк», який є правонаступником ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] , шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладено кредитний договір № 2001311203201 На підставі кредитного договору № 2001311203201, [PERSON] надано картку з кредитним лімітом в сумі 20 000, 00 грн., ліміт в подальшому збільшено до 30 500, 00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 47,88%. З заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та з паспорту споживчого кредиту вбачається наявність даних про процентну ставку в розмірі 47,88%, строк кредитування - 12 місяців із його пролонгацією, тощо. Заява та паспорт підписано відповідачкою особисто. Будь-які заперечення зі сторони відповідачки щодо умов договору не надходили. Виходячи з розрахунку заборгованості, [PERSON] користувалась кредитними коштами але своєчасно не вносила платежі, у зв`язку з чим і виникла заборгованість на загальну суму 39 957, 08 грн., яка склалася за основною сумою боргу (тілом кредиту) 24 327, 61 грн. та відсотками за користування кредитними коштами 15 629, 47 грн. Отже, посилання представника відповідачки щодо непогодження усіх умов договору, зокрема процентної ставки, строку кредитування, суд вважає безпідставними. Не вбачає суд і підстав для визнання розрахунку заборгованості неналежним чи недопустимим доказом у справі, оскільки його зміст є чітким, зрозумілим і не викликає сумнівів щодо нарахованої відповідачці суми заборгованості за договором. Крім того, судом встановлено, що 23.11.2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, у зв`язку з чим [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується актовим записом про шлюб № 1457. Отже, суд доходить висновку, що « [PERSON] » та « [PERSON] » це одна й та сама особа. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов АТ «ПУМБ» слід задовольнити та стягнути з [PERSON] вказану заборгованість за кредитним договором. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 422, 40 грн., який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved