Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] , згідно даних технічного паспорта ТІ01: [NUMBER] . Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що до складу спадщини після смерті батька позивачки - [PERSON] увійшов вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями. Спадщину позивачка прийняла в порядку ст.1269, 1270 ЦК України. Передбачені ст.1241 ЦК України спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, та пережиле подружжя відсутні. Інший спадкоємець [PERSON] від спадщини відмовилася. Проте через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус позивачці відмовив, тому реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивачка у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Від Любомльської міської ради надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, подала через канцелярію суду заяву про розгляд вказаної справи за її відсутності, у якій вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження матеріалів справи приводить суд до висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають положенням ст.ст.1217, 1218, 1223, 1233, 1269, 1297 ЦК України. Підставність та обґрунтованість позову об`єктивно доводиться доданими до позову письмовими доказами та витребуваною судом копією спадкової справи № 63/2024, якими стверджено, що [PERSON] , який помер [INFO] , заповіту за життя не складав, позивачці доводиться батьком, яка спадщину прийняла в порядку ст.1269 ЦК України та на частину спадкового майна їй нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом. Інший спадкоємець за законом - [PERSON] спадщину не приймала, на спадкове майно не претендує, про що свідчить, зокрема, її заява, подана суду 24 грудня 2025 року про визнання позовних вимог. Належність до спадкової маси після смерті [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , підтверджується виданим Любомльською міською радою витягом з погосподарської книги №8 за 1996-2000 роки Бірківської сільської ради Любомльського району Волинської області. Згідно технічного паспорта ТІ01: [NUMBER] , виготовленого 31 жовтня 2025 року на замовлення позивачки, нерухоме майно складається з житлового будинку (А1) та колодязя (к), орієнтовна загальна вартість майна 60 000 гривень, відповідно до висновку оцінювача від 25.11.2025 року. Постановою державного нотаріуса від 25 листопада 2025 року № 279/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на указане нерухоме майно через відсутність на нього правовстановлюючих документів. Така відмова нотаріуса узгоджується з положеннями ст.67 Закону України «Про нотаріат» та п.4.14, п.4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нота-ріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Таким чином, враховуючи вище вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог.

Outcome: approved