Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-250136 від 21 грудня 2019 року у розмірі 63864,12 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 21 грудня 2019 року між ТОВ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-250136. Відповідно до умов якого, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 08.11.2023 заборгованість за кредитним договором складала: 31473,08 грн, у тому числі строкове тіло - 0 грн, прострочене тіло 16247,73 грн, строкові відсотки 0 грн, прострочені відсотки 15225,35 грн. За період з 09.11.2023 по 31.05.2025 на суму заборгованості, відповідно до умов кредитного договору нараховано відсотки за користування кредитом, зокрема станом на 31.05.2025 32391,04 грн. Усього сума нарахованих відсотків за наведений вище період становить 32391,04 грн. Загалом сума заборгованості за кредитним договором складає 63864,12 грн. 08.11.2023 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на підставі договору факторингу. Боржника було повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні досудовою вимогою, щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора у зобов`язанні. 12.12.2024 рішенням № 12/12/24-1 учасника ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» змінено найменування товариства на ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс». На підставі наведеного, позивач просив стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором №CL-250136 від 21.12.2019 у розмірі 63864,12 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень, та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 гривень. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками отримано відповідачем [PERSON] 03.10.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0610283190318. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористалася. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 21.12.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-250136 за умовами якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та строкового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі у строк та на умовах, визначених цим кредитним договором; кредит видається виключно на цілі, визначені у цьому кредитному договорі; сума кредиту 22631,35 грн; строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 20 грудня 2024; для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] ; поточний (картковий) рахунок позичальника, на який здійснюється видача кредиту, № [NUMBER] ; для запобігання прострочення погашення заборгованості за кредитним договором банк рекомендує позичальнику забезпечити наявність коштів у сумі, не меншій розміру щомісячного платежу на поточному рахунку позичальника з 14 до 21 числа кожного місяця включно; за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 65 % річних (а.с. 27). Крім того, сторони погодили додаток № 1 до кредитного договору № CL-250136 графік платежів за кредитним договором № CL-250136 від 21.12.2019 та розрахунок сукупної вартості кредиту, реальна річна процентна ставка 88,28% річних; загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 77954,77грн. (а.с.28). Підписуючи анкету-заяву №33218 від 21.12.2019 року, відповідач [PERSON] підтвердила, що з умовами надання кредиту, викладеними в Пам`ятці клієнту ознайомлена та примірник Пам`ятки отримала. Кредитний договір № CL-250136 від 21.12.2019, додаток № 1 до кредитного договору № CL-250136 від 21.12.2019 підписано власноруч відповідачем [PERSON] . Отже, підписавши кредитний договір № CL-250136 від 21.12.2019, [PERSON] добровільно погодила запропоновані умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання по сплаті кредиту та процентів за користування ним. 08.11.2023 між АТ "Кредобанк" та ТОВ "ФК "Марин-Фінанс" укладено договір факторингу з відступленням прав вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами (зворотній бік а.с.24). Відповідно до додатку №1 до договору факторингу із відступленням прав вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами від 08.11.2023 (а.с.24), ТОВ "ФК "Марин-Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № CL-250136. Заборгованість станом на 08.11.2023 в частині щодо непогашеного кредиту, несплачених процентів за користування кредитом, комісії, плат становить 31473,08 грн. Із розрахунку заборгованості за період з 02.11.2020 по 31.05.2025 вбачається, що у зв`язку з невиконанням [PERSON] кредитних зобов`язань виникла заборгованість станом на 08.11.2023 (день відступлення права вимоги) за кредитом у розмірі 31473,08 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту (строкова) 0 грн; сума заборгованості за тілом кредиту (прострочена) 16247,73 грн; сума заборгованості за відсотками (строкова) 0 грн; сума заборгованості за відсотками (прострочена) 15225,35 грн (арк.15). Відповідно до цього ж розрахунку заборгованості сума заборгованості станом на 28.02.2025 - 63864,12 грн, яка складається з наявної заборгованості станом на 08.11.2023 - 39302,08 грн. та нарахованих відсотків за період з 09.11.2023 по 31.05.2025 у розмірі 32391,04 грн. 12.12.2024 рішенням № 12/12/24-1 учасника ТОВ "ФК "Марин-Фінанс" змінено найменування товариства на ТОВ "ФК "Аксіліум-Фінанс" (а.с.14). Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Таким чином, після укладення вказаного вище договору факторингу у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" набув право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором. Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем із АТ "Кредобанк" кредитного договору від 21.12.2019 № CL-250136, отримання відповідачем кредитних коштів, факт переходу до ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" від первісного кредитора права вимоги заборгованості до відповідача за договором факторингу, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом, яку нараховано у межах строку кредитування та яку не сплачено боржником в обумовлені строки, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "Аксіліум Фінанс" заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 63 864,12 грн. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 2422, 40 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Щодо відшкодування витрат на оплату правничої допомоги, судом встановлено, що сума в розмірі 6000,00 гривень за надані послуги правничої допомоги є неспіврозмірною виконаній адвокатом роботі, розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Участі в судових засіданнях адвокат не приймав. З огляду на викладене, суд враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Достатньою компенсацією витрат позивача на професійну правничу допомогу буде менша сума, ніж розмір відшкодування, вказаний представником позивача у своїй заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved