Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до Вінницького міського суду Вінницької області позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 26.11.2021 [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631917237. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 30.06.2025 заборгованість за кредитним договором становить 53840 грн. 93 коп., який складається з 29393 грн. 80 коп. прострочене тіло кредиту; 24447 грн. 13 коп. відсотки за користування кредитом. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадянських формувань 30.11.2022. У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором, який в загальному становить 53840 грн. 93 коп.. Крім того, просить стягнути із відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 10.11.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно із ч. 3 ст.211ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. З урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом достовірно встановлено, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», що підтверджується записом у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.11.2022 року. Таким чином, АТ «СЕНС БАНК» є правонаступником АТ «Альфа-Банк» за всіма правами та обов`язками. 26.11.2021 року відповідач [PERSON] , діючи як фізична особа, за допомогою Інтернет-сервісу «My Alfa-bank» звернувся до АТ «Альфа-Банк» з пропозицією (офертою) укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, що є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Банк прийняв зазначену пропозицію, внаслідок чого між сторонами було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631917237. Відповідно до статей 205, 207, 626, 628, 639 Цивільного кодексу України, а також положень Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір, укладений у електронній формі шляхом використання інформаційно-телекомунікаційних систем та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, є таким, що укладений у письмовій формі та має юридичну силу. Як убачається з матеріалів справи, відповідач підписав електронні документи, у тому числі паспорт споживчого кредиту та довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «1563», який було надіслано 26.11.2021 року на номер мобільного телефону відповідача. Зазначені обставини підтверджуються довідкою про ідентифікацію та іншими письмовими доказами, поданими позивачем. З урахуванням правових позицій Верховного Суду, викладених, зокрема, у постановах від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19, від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19 та від 31.01.2024 року у справі № 671/1832/20, суд доходить висновку, що укладений між сторонами кредитний договір є дійсним, належним чином оформленим та таким, що породжує цивільно-правові наслідки. Згідно з умовами договору, банк надав відповідачу кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом до 30 000,00 грн, процентною ставкою, визначеною договором, та обов`язком щомісячного внесення мінімального обов`язкового платежу. Судом установлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, випустив кредитну картку, відкрив відповідний рахунок та надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами. Відповідач кредитну картку активував та фактично користувався кредитними коштами, що підтверджується банківськими виписками з рахунку. Водночас відповідач свої зобов`язання щодо належного та своєчасного повернення кредиту і сплати процентів не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до поданого позивачем та перевіреного судом розрахунку, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором становить 53 840,93 грн, з яких: 29 393,80 грн прострочене тіло кредиту; 24 447,13 грн заборгованість за відсотками. Зазначений розрахунок підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростований, контррозрахунок суду не подано. Статтею 1054ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом положень статті 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Відповідно до ст. 549Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Позичальник зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеню). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойку. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення Кредиту за Договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Доказів погашення заборгованості або звільнення від відповідальності відповідач суду не надав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги АТ «СЕНС БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат, суд зазначає, що відповідно до статей 133, 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу і підлягають розподілу між сторонами пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжними документами. Також позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 826,51 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги та розрахунком витрат. З урахуванням повного задоволення позову, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Outcome: approved