Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла [PERSON] . За свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,4 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м, який складається з приміщень: коридор 7,2 кв.м, кухня 9,3 кв.м, житлова 7,4 кв.м, житлова 8,4 кв.м, житлова 14,7 кв.м, прихожа 7,0 кв.м, тамбур 4,4 кв.м; господарські будівлі та споруди: (літера а) прибудова, ганок, (літера Б) сарай, (літера В) літня кухня, (літера Г) літній душ, (літера Д) погріб, (літера Ж) вбиральня, № 1 - № 3 огорожа, (літера І) тротуар. Позивач звернувся до Макарівської державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Однак, нотаріус надав роз`яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що право власності на зазначений будинок не зареєстрований у Реєстрі речових прав, а тому позивач змушений звернутися за захистом своїх спадкових прав до суду. Суд ухвалою від 22 жовтня 2025 року позов [PERSON] прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 25 листопада 2025 року. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Суд ухвалою від 25 листопада 2025 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20 січня 2026 року. Від представника позивача, адвоката Левочка Я.А. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з наведеним суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , 02 березня 2016 року склала заповіт, посвідчений головою Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області Караном Л.Б., яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 15 лютого 2018 року виконавчим комітетом Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис № 04. Зі змісту довідки сільського голови Гружчанської сільської ради № 131 від 07 березня 2018, вбачається, що [PERSON] який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] проживав разом із своєю тіткою [PERSON] до дня її смерті та вів з нею спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,4 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м, який складається з приміщень: коридор 7,2 кв.м, кухня 9,3 кв.м, житлова 7,4 кв.м, житлова 8,4 кв.м, житлова 14,7 кв.м, прихожа 7,0 кв.м, тамбур 4,4 кв.м; господарські будівлі та споруди: (літера а) прибудова, ганок, (літера Б) сарай, (літера В) літня кухня, (літера Г) літній душ, (літера Д) погріб, (літера Ж) вбиральня, № 1 - № 3 огорожа, (літера І) тротуар. Відповідно до Витягу з погосподарської книги Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області № 9 за 2021-2025 роки зроблено особовий запис № 02-0460-3 про те, що власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] побудованого у 1951 році була [PERSON] , яка померла [INFO] . Загальна площа житлового будинку становить 70,0 кв.м, у тому числі житлова площа 37,0 кв.м. Земельна ділянка, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства 0,26 га. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 83105385 від 01 листопада 2025 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43323604 від 21 березня 2016 року. У вересня 2025 року позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Проте, завідувач Макарівської державної нотаріальної контори Тищенко В.Г. надала роз`яснення щодо неможливості видачі Свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, оскільки право власності на житловий будинок, який належить спадкодавцеві не зареєстрований в Реєстрі речового права (роз`яснення державного нотаріуса Тищенко В.Г. від 19 вересня 2025 року № 230/02-14). Згідно із копією технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 08 вересня 2025 року, до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , входить: будинок загальною площею 58,4 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м, який складається з приміщень: коридор 7,2 кв.м, кухня 9,3 кв.м, житлова 7,4 кв.м, житлова 8,4 кв.м, житлова 14,7 кв.м, прихожа 7,0 кв.м, тамбур 4,4 кв.м; господарські будівлі та споруди: (літера а) прибудова, ганок, (літера Б) сарай, (літера В) літня кухня, (літера Г) літній душ, (літера Д) погріб, (літера Ж) вбиральня, № 1 - № 3 огорожа, (літера І) тротуар. Відповідно до статей 12161218 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із статтею 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із статтею 1233 та частиною першою статті 1235 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням (частини перша, друга статті 1268 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України визначено, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 Цивільного кодексу України). Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (пункт 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Статтею 392 Цивільного кодекс України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ураховуючи встановлені судом обставини справи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [INFO] [PERSON] , однак у зв`язку з тим, що право власності спадкодавця на житловий будинок не зареєстроване у Реєстрі речових прав, позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити у повному обсязі. Судові витрати з відповідача не стягуються за клопотанням позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved