Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

25.11.2025 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог вказано, що причиною розпаду сім`ї стала відсутність спільних інтересів та різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Позивач вказав про втрату почуття любові та поваги один до одного. Проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, змушений звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. 25.11.2025 у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Позивач подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов та заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Заяв та клопотань не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому постановляє за можливе розглянути справу по суті, оскільки неявка у судове засідання сторін у справі не перешкоджає такому розгляду відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони у справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 14 липня 2002 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Великомолодківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 6, що стверджується свідоцтвом про шлюб/а.с.5/. Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] . У сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для нього, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд дійшов висновку, що на підставі вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved