Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник Серебряніков В.Є. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, та з урахуванням уточнених вимог просили суд стягнути з [PERSON] компенсацію заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 184 880,84 грн., моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. та понесені судові витрати, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником транспортного засобу марки «Mazda» СХ-5, номер шасі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . 22.01.2022 [PERSON] виїхав за межі України та до цього часу в Україну не повернувся. Представник позивача вказує, що [PERSON] є близьким товаришем позивача, попросив надати йому автомобіль у використання для власних потреб, на що позивач погодився. Фактичний доступ до автомобіля відповідач отримав 25.02.2022, проте у зв?язку з непрацюючим акумулятором почав керувати ним з 06.03.2022. З огляду на довіру та добрі відносини між сторонами документально передача автомобіля не оформлювалась, водночас доказами передачі та використання його відповідачем є листування між позивачем та відповідачем у застосунку обміну повідомленнями WhatsApp, де сторони постійно спілкувались. Представник вказує, що загалом автомобіль був у користуванні відповідача майже два роки, тобто до 15.02.2024, повернутий представнику позивача в Україні. У день повернення автомобіля представником позивача були виявлені численні пошкодження, вартість відновлювального ремонту було оцінено у 168 090,93 грн. Позивач звернувся до відповідача з вимогою добровільно компенсувати заподіяну його майну шкоду, проте відповідач визнав пошкодження лише частково на суму 82 191,48 грн, а в частині компенсації заміни лівої та правої блок-фар на суму 85 899,45 грн. повідомив, що вони не пошкоджені. Незважаючи на часткове визнання заподіяної шкоди відповідачем до цього часу компенсація на користь позивача не виплачена. Представник позивача також зазначає, що заподіяння шкоди майну позивача потягло за собою певні моральні страждання, адже автомобіль завжди знаходився у відмінному стані, позивач отримував задоволення від керування ним, а також те, що відповідач не повідомляв позивача про завдані пошкодження, які по характеру утворення були заподіяні в різні періоди часу, чим фактично їх приховував, тому останній оцінює заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. Ухвалою суду 19.09.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.49). Ухвалою від 24.03.2025 витребувано у Печерського районного суду міста Києва належним чином засвідчену копію постанови Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2024 у справі № 757/57205/23-п. На виконання ухвали суду від 24.03.2025 вказані документи надійшли 30.04.2025. Представник відповідача адвокат Філатов І.Л. надав суду відзив на позовну заяву від 06.11.2024 в якому зазначив, що в матеріалах справи відсутній акт-прийому транспортного засобу в якому зафіксованого, коли відповідач передав транспортний засіб та у якому технічному стані знаходився автомобіль станом на 15.02.2024. Тому, представник відповідача вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність шкоди, а також те, що відповідач протиправною поведінкою заподіяв позивачу шкоду. На підставі чого, останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Серебряніков В.Є. уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити їх з підстав викладених у позовних вимогах. В судове засідання відповідач не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, представник, який діє в його інтересах адвокат Філатов І.Л. надав суду відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи у його відсутність. Допитаний у судовому засіданні [PERSON] пояснив, що [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Mazda» СХ-5, д.н.з. [NUMBER] . На початку 2022 останній передав у користування вказаний транспортний засіб для власних потреб [PERSON] . Свідок зазначив, що за декілька днів до повномасштабного вторгнення бачив вказаний автомобіль на паркінгу в належному вигляді, без пошкоджень. Однак, після повернення зі Львову до Києва в травні 2022 свідок помітив на транспортному засобі пошкодження переднього бамперу. [PERSON] повідомив, що [PERSON] в курсі цієї події та вони між собою врегулюють це питання. Після вказаного пошкодження відповідач продовжував користуватися автомобілем, однак на дзвінки позивача не відповідач та машину не повертав. Свідок також зазначив, що влітку 2023 відбувся обшук за місцем проживання [PERSON] , а також обшук і автомобіля, в рамках кримінальної справи. Під час обшуку машини салон був брудний, стало більше пошкоджень. Свідок також зазначив, що [PERSON] завжди підтримував автомобіль в ідеальному стані, дбав про нього, він був застрахований. Позивач дізнався про пошкодження свого транспортного засобу лише у 2024, коли було повернуто автомобіль. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача адвоката Серебрянікова В.Є., свідка, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Mazda» СХ-5, номер шасі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с5). Як вбачається із матеріалів справи, транспортний засіб марки марки «Mazda» СХ-5, номер шасі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] було застраховано ПрАТ «СК «Уніка» за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №370016/4605/0000467 від 26.09.2022, який діяв з 02.10.2022 по 01.10.2023; полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту № 370016/4450/0000442 від 26.09.2022, який діяв з 02.10.2022 по01.10.2023; полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 211261577 від 27.09.2022, який дія з 02.10.2022 по 01.10.2023; договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №370023/4605/0000168 від 18.09.2023, дія якого була з 02.10.2023 по 07.03.2024; полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту № 370023/4450/0000303 від 19.09.2023, який діяв з 02.10.2023 по01.10.2024 та полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216913634 від 19.09.2023, який діяв з 02.10.2023по 01.10.2024, що підтверджується листом Головного фахівця Департаменту врегулювання та клієнтського сервісу з майнового страхування від 15.07.2024 (а.с. 25). Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-47031/18/24 від 08.07.2024 вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , 22.01.2022 через пункт пропуску Бориспіль перетнув кордон України (а.с.6). Судом встановлено, що 25.02.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позички, згідно якого позивач передав у користування належний йому на праві власності транспортний засібмарки «Mazda» СХ-5, номер шасі [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . В судовому засіданні судом було з`ясовано, що фактичний доступ до автомобіля відповідач отримав 25.02.2022, проте у зв`язку із заміною акумулятора почав керувати ним з 06.03.2022 т через добрі відносини між сторонами документально передача транспортного засобу не оформлювалась. Вказані обставини стороною відповідача не спростовувались. Зі змісту постанови Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2024 вбачається, що [PERSON] 27.11.2023 у м. Києві, на вул. Князів Острозьких, буд. 8, керував автомобілем марки «Mazda» СХ-5, д.н.з. [NUMBER] , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився. З метою визнання його невинуватості надав суду медичний, згідно якого у нього ознак сп`яніння не виявлено. На підставі чого провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП за відсутності події адміністративного правопорушення закрито. Вказана постанова набрала законної сили 26.01.2024 (а.с.16). Згідно листа заступника начальника відділу дізнання Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві від 09.10.2024 вбачається, що під час досудового розслідування кримінального провадження №12023105060000063 від 09.02.2023встановлено, що автомобіль марки «Mazda», модель СХ-5, реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував у власності [PERSON] , станом на 30.03.2023 перебував у користуванні [PERSON] . Крім того зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного судум. Києві у вказаному транспортному засобі проводився обшук 30.03.2024. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковими для суду, що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій або бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на матеріали справи вбачається та сторонами не спростовується той факт, що транспортний засіб марки «Mazda», модель СХ-5, д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу перебував у користуванні відповідача майже два роки, тобто 25.02.2022 та до моменту повернення автомобіля представнику позивача, а саме 25.02.2022. Вказані факти також підтверджуються листуванням між сторонами у застосунку обміну повідомленнями WhatsApp(а.с.7-16), де відповідач погоджується із наявними пошкодженнями транспортного засобу. Під час отримання представником позивача вказаного транспортного засобу були виявлені чисельні пошкодження, у зв`язку з чим позивач звернувся до ДП «Авто Інтернешнл» з метою визначення вартості проведення ремонтних робіт та відновлення пошкодженого транспортного засобу марки «Mazda», модель СХ-5, д.н.з. [NUMBER] . Згідно рахунку фактури № 1339023_257956 від 07.11.2024 ДП «Авто Інтернешнл» за нарядом-замовленням на ремонт автомобіля марки «Mazda», модель СХ-5, д.н.з. [NUMBER] , загальна вартість робіт, витратних матеріалів та запасних частин становила 184 880,84 грн., яка визначена з урахуванням ПДВ (а.с.159). Позивач звернувся до відповідача з вимогою добровільно компенсувати заподіяну його майну шкоду, проте відповідач визнав пошкодження лише частково на суму 82 191,48 грн., а в частині компенсації заміни лівої та правої блок-фар на суму 85 899,45 грн, заперечував, оскільки вони були цілі. Незважаючи на часткове визнання заподіяної шкоди відповідачем до цього часу компенсація на користь позивача не виплачена. Позивачем на підтвердження факту заподіяння шкоди були надані листування з відповідачем у застосунку обміну повідомленнями WhatsApp, фототаблиці пошкоджень транспортного засобу марки «Mazda», модель СХ-5, д.н.з. [NUMBER] та відеозапис з зафіксованими пошкодженнями вказаного автомобіля. Згідно ст. 827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу. Згідно Глави 58 ЦК України ( Найм (оренда) ст. 759ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Згідно ст.760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Згідно ст.761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Згідно ст.762 ЦК України За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Згідно ст. 763 ЦК України Договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна. Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. оговір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору позички від 25.02.2022, оскільки транспортний засіб було повернуто позивачу у пошкодженому вигляді, компенсацію за пошкодження автомобіля на користь позивача виплачено не було. Згідно вимог ч. 4 статті 828 ЦК України встановлено, що договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Підпункт "b" статті 1 Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (дата приєднання Україною 07.09.2005) визначає, що термін "автомобіль" означає будь-який самохідний автотранспортний засіб, що зазвичай використовується для автомобільних перевезень людей чи вантажів або для буксирування дорогами транспортних засобів, що використовуються для перевезення людей чи вантажів; цей термін не охоплює сільськогосподарські трактори. Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким чином, автомобілі належать до наземних самохідних транспортних засобів, а тому допускається можливість укладення між фізичною особою та юридичною особою договору Позички автомобіля для передачі його в користування юридичній особі без нотаріального посвідчення. А тому суд дійшов висновку, що твердження представника відповідача, з приводу відсутності в матеріалах справи актів прийому передачі транспортного засобу, а також те, що договір позички укладений між сторонами від 25.02.2022 є нікчемним в силу закону, за відсутності його в письмовій формі не заслуговує на увагу, наслідки які настали у зв`язку із невиконанням умов договору з боку відповідача, та порушенням прав позивача за підлягають захисту судом. Загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність(п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (4.4. 1, 2,абз. 1 ч. 3 ст. 22 ЦК). Згідно рахунку фактури № 1339023_257956 від 07.11.2024 ДП «Авто Інтернешнл» за нарядом-замовленням на ремонт автомобіля марки «Mazda», модель СХ-5, д.н.з. [NUMBER] , загальна вартість робіт, витратних матеріалів та запасних частин становила 184 880,84 грн., яка визначена з урахуванням ПДВ (а.с.159). Проте, суд також звертає увагу на фотознімки пошкодженого автомобіля з яких вбачається, що на передньому бампері об`єкта дослідження не міститься пошкоджень корпусу передньої лівої та корпусу передньої правої фари, тому очевидним є той факт, що ремонтно-відновлювальні роботи вказаних пошкоджень, а саме: заміна корпусу правої фари 38043,86 грн., заміна корпусу лівої фари - 38043,86 грн., фара права - 748,00 грн., фара ліва 748,00 грн. та послуга корегування фар вартістю 280,50 грн., що разом складає 77 864,22 грн. не базуються на принципі реального доведення збитків. Також із вказаного рахунку не вбачається обґрунтованої необхідності заміни перелічених деталей. Таким чином,враховуючи надані сторонами докази, дійшов висновку, що сума матеріального збитку, що підлягає стягненню становить 107 017,12 грн. (184 880,84 грн. - 77 864,22 грн. = 107 017,12 грн.). Що стосується моральної шкоди, то суд зазначає, що відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. В даному випадку, судом встановлено факт завдання позивачу моральної шкоди внаслідок пошкодження майна, а саме транспортного засобу, що належить йому на праві власності, в результаті недбалого користування, що призвело до зміни способу життя та необхідності прикладати додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права. Суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн. оцінені суб`єктивно і є завищеними, у зв`язку з чим вважає за необхідним задовольнити їх на суму 5000,00 грн., виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Крім того, враховуючи положення ч. 3 ст. 139 ЦПК України витрати на послуги перекладача в цивільному процесі відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, тому за наявністю квитанції про оплату за послуги перекладу в розмірі 2800, 00 грн. (а.с. 153), суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на вказані послуги у розмірі в розмір 2800,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1998,81 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial