Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Кропивницької міської ради, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на 7/16 часток квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування позову вказують, що на теперішній час у позивачів існують перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, тому вимушені звернутися з позовом до суду та просили визнати за кожним з них право власності на 7/16 часток спірної квартири. Зазначають, що за період шлюбу батьками позивачів було придбану квартиру в [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.02.2002, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович B.I. та зареєстрованим в реєстрі за номером 434. Реєстрацію права власності проведено 26.02.2002 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 26.02.2002, згідно якого ОКП «Кіровоградське обласне об?єднане бюро технічної інвентаризації» посвідчує, що ціла квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на праві приватної власності на підставі договору від 21.02.2002 № 434. Так як в договорі купівлі-продажу не визначено часток кожного з подружжя тому квартира рахується спільною сумісною власністю. Вказане підтверджується також архівною довідкою ОКП «Кіровоградське обласне об?єднане бюро технічної інвентаризації» N? 557789 від 23.08.2023, згідно з якою квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки ОКП «Кіровоградське обласне об?єднане бюро технічної інвентаризації» N? 557991 від 23.08.2023, адреса, за якою розташована квартира в [ADDRESS] відповідає адресі [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] спадщину, шляхом подачі до нотаріальної контори у встановлений законом 6-ти місячний строк заяви про прийняття спадщини, прийняли: дружина спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця від першого шлюбу [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь своєї матері [PERSON] . Тобто, [PERSON] фактично прийняла 3/8 частки квартири після смерті свого чоловіка, але не оформила спадкових прав. Тому [PERSON] належала 1/2 частка, оскільки квартира була придбана під час шлюбу і частки у спільній сумісній власності подружжя за законом є рівними, та 3/8 часток, успадкованих після смерті її чоловіка, а всього 7/8 частки. [INFO] померла матір позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті шляхом подачі до нотаріальної контори у встановленим законом 6-ти місячний строк заяв про прийняття спадщини, спадщину прийняли позивачі [PERSON] та [PERSON] . 14.10.2024 позивачі звернулись до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 із проханням видати свідоцтва про право на спадщину за законом у рівних частках після смерті своєї матері кожному по 7/16 часток квартири за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтування розміру часток, на які мають право позивачі є такими: [PERSON] належала 1/2 частка внаслідок придбання квартири у шлюбі, отже позивачі удвох мають право успадкувати по 1/4 частці. Та з 3/8 часток, успадкованих [PERSON] після смерті її чоловіка, спадкоємці успадковують по 3/16 частки кожен. Отже, загальний розмір частки, на яку мас право кожен зі спадкоємців становить 1/4 + 3/16 = 4/16 + 3/16 = 7/16. Інша 1/8 частка квартири продовжує належати дочці [PERSON] від першого шлюбу [PERSON] . Однак, постановою державного нотаріуса Сибірцевої О.В. від 14.10.2024 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв?язку з тим, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на частку у праві спільної сумісної власності подружжя у вищевказаній квартирі на ім?я [PERSON] не зареєстровано, документ, що посвідчує право власності [PERSON] на його частку у праві спільної сумісної власності подружжя не наданий, що позбавляє нотаріуса можливості визначити склад спадкового майна після смерті [PERSON] - частку квартири під [ADDRESS] , яка має успадковуватися. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кропивницького від 06.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.02.2025 рік. Витребувано від Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 копії спадкових справ заведених щодо майна померлої, [INFO] [PERSON] та щодо майна померлого, [INFO] [PERSON] . Представник позивачів, 17.03.2025 року подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив визнати за кожним із позивачів право власності в порядку спадкування на 7/32 часток спірної квартири. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кропивницького від 17.03.2025 року позовом [PERSON] , [PERSON] до Кропивницької міської ради, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . У зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 року Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» найменування Кіровського районного суду міста Кіровограда змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кропивницького від 13.05.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 24.09.2025 року. Представник позивача до суду не з`явився, подав заяву до суду про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві просив їх задовольнити. Представники відповідачів до суду не з`явилися, повідомлялись належним чином, заяв та клопотань до суду не подали, правом подачі відзиву не скористались. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (позивач), батьком якого є [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження від 25 січня 1964 року. 18 січня 1964 року [PERSON] та [PERSON] одружились, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження від 18 січня 1964 року Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження від 6 липня 1972 року. 18 квітня 1992 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу від 18 квітня 1992 року (а. с. 11). Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . 21 лютого 2002 року укладений договір купівлі-продажу квартири за умовами якого [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] , [PERSON] купили належну продавцям квартиру [ADDRESS] . Квартира продана за 9586 грн., які продавці отримали від покупців до підписання договору повністю. Право власності на квартиру покупці набувають з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо квартира набута покупцем в період шлюбу, вона являється спільною власністю подружжя і розпорядження нею можливе лише за згодою другого з подружжя. Договір підписаний сторонами та нотаріально посвідчений. Договір зареєстрований ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 26.02.2002 року. Квартира зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] в рівних частках на праві приватної власності. [INFO] помер [PERSON] (батько [PERSON] та [PERSON] позивачів по справі), що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть від 01.04.2011 року (а. с. 71). Після його смерті другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 147/2011. Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись: дочка померлого [PERSON] (а. с. 70, 73-74) та дружина [PERSON] . В свою чергу діти померлого [PERSON] та [PERSON] (позивачі по справі) подали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на користь його дружини [PERSON] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [INFO] померла [PERSON] (мати [PERSON] та [PERSON] позивачів по справі), що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть від 31.01.2024 року. Після її смерті другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 55/2024. Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись: дочка померлої [PERSON] та її син [PERSON] . 14 жовтня 2024 року державним нотаріусом Сибірцевою О.В. Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом в рівних частках кожному після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Отже, у цивільному процесі є дві сторони: 1) позивач особа, на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів якої відкрито позовне провадження у цивільній справі; 2) відповідач особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими позовними вимогами. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їх особиста і безпосередня заінтересованість, саме сторони є суб`єктами правовідношення з приводу якого виник спір. Під час розгляду справи суд встановлює, чи дійсно порушував, не визнавав або оспорював права, свободи та інтереси позивача саме вказаний в позовній заяві відповідач (відповідачі). Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2020 року справа № 175/1941/16-ц вказано, що «… у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 21.04.2021 року справа № 638/15073/18. В даному випадку, після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись: дочка померлого [PERSON] та дружина [PERSON] . Діти померлого [PERSON] та [PERSON] (позивачі по справі) подали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на користь його дружини [PERSON] . В свою чергу, після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись: дочка померлої [PERSON] та її син [PERSON] . Отже, на момент звернення з позовом до суду в наявності три спадкоємця, які прийняли спадщину шляхом подання відповідних заяв в порядку ст. 1269 ЦК України до нотаріальної контори: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Їх особи встановлені нотаріусом, справжність підпису перевірена. Цієї кількості фізичних осіб вистачає для визначення між ними як позивача (позивачів), так і відповідача (відповідачів). Дослідженими судом матеріалами справи доведено, що ні Кропивницька міська рада, ні управління комунальної власності Кропивницької міської ради, які вказані відповідачами в позовній заяві, ніяким чином не порушували, не визнавали або оспорювали права позивачів на спадкове майно (квартиру) чи його певну частку (квартири). За таких обставин, вказані в позовній заяві відповідачами Кропивницька міська рада та управління комунальної власності Кропивницької міської ради, не є належними відповідачами. Право на визначення відповідача (відповідачів) належить до виключних прав позивача по справі. Суд, за власною ініціативою, не може здійснювати заміну первісного відповідача належним відповідачем чи залучати співвідповідача. Відповідно до ст. 51 ЦПК України відповідне клопотання повинен подати позивач або його представник (адвокат). Таке клопотання не подавалось. Таким чином, позов задоволенню не підлягає. Як вказав Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed