Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

ТОВ «УМ Факторинг» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, який обґрунтовується тим, що 29.02.2024 р. між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладено договір № 1337632 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно вказаного договору, відповідач отримала кредит в розмірі 1000 грн., строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 2,5% в день. ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач не виконала умови кредитного договору. Також зазначає, що 18.12.2024 р. між ТОВ «УМ Факторинг», було укладено договір факторингу № 1337632, відповідно до якого, ТОВ «УМ Факторинг», набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до відповідача. Сума заборгованості відповідача становить 10000 грн., з яких: 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9000 грн. - заборгованість за відсотками. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 27.08.2025 року провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що 29.02.2024 р. між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 1337632 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А665». Згідно вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 1000 грн., строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 2,5% в день (п.1.3, п. 1.4, п. 1.5.1 кредитного договору). Відповідно до п.2.1 кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Розділом 4 кредитного договору передбачено, що товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором. Відповідно до повідомлення ТОВ «Пейтек» № 20250708 від 08.07.2025 р., ТОВ «Селфі Кредит» 29.02.2025 р. перерахувало кошти в розмірі 1000,00 грн. на рахунок відповідача № [NUMBER] . Факт перерахування коштів на рахунок віщдповідача також стверджений випискою по рахунку за № 20.1.0.0.0/7-251002/42959-БТ від 06.10.2025 року, що надана АТ КБ "Приватбанк" відповідно якої 29.02.2024 року на рахунок [PERSON] № № [NUMBER] були перераховані грошові кошти в сумі 1000 грн. Таким чином, ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а останній отримав грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання відповідно умов договору не виконавла, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, в зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 10000 грн., з яких: 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9000 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом також встановлено, що 18.12.2024 р. між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «УМ Факторинг» укладено договір факторингу № 18/12/24, згідно умов якого, ТОВ «УМ Факторинг» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до відповідача за кредитним договором № 1337632 від 29.02.2024 р. Відповідно до п.6.2.3 договору права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників за формою додатку 2 цього договору, та виконання фактором вимог пункту 7.2. договору. Згідно з витягом з акту приймання-передачі реєстру боржників від 18.12.2024 до договору факторингу № 18/12/24 від 18.12.2024 р., [PERSON] є боржником за кредитним договором № 1337632 від 29.02.2024 р. та загальна сума заборгованості складає 1000 грн. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та необхідність погашення заборгованості, ТОВ «УМ Факторинг» повідомило, шляхом направлення відповідної досудової вимоги на поштову адресу відповідача . Отже, з досліджених доказів вбачається, що кредитор дотримався умов кредитного договору, натомість відповідач належним чином не виконав умов договору, що призвело до виникнення заборгованості. За положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно ч. 1ст. 1048 цього Кодексупозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що між ТОВ «Селфі Кредит», правонаступником якого є ТОВ «УМ Факторинг», та [PERSON] було укладено договір № 1337632 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 29.02.2024 р., умови якого ТОВ «Селфі Кредит» були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 10000 грн. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставіст. 141 ЦПК Україниз відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3 028,00 грн. Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідачки витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 20000 гривень. Частиною 1 статті 133 ЦПК Українивизначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зістаттею 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем надано суду Договір №141 від 29.01.2025 року про надання правової допомоги, згідно якого Адвокатське бюро «Остащенко» з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», з іншої сторони, уклали цей Договір, згідно якого Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. Згідно Додаткової угоди №1 до Договору №141 від 29.01.2025 про надання правової допомоги від 29.01.2025, сторони домовились, що гонорар Адвокатського бюро за надання правової допомоги складає: 1 (одна) година надання правової допомоги (опрацювання, аналіз, складання, написання документів та ін.) - 1 500,00 гривень; участь в одному судовому засіданні (в тому числі, якщо засідання не відбулось, в тому числі якщо не відбулось ВК3) -1 000,00 гривень; отримання процесуального документа в суді -1 000,00 гривень; ознайомлення з матеріалами справи - 1 500,00 гривень за годину. Як вбачається з акту виконаних робіт, в процесі надання правової допомоги Клієнту по боржнику - [PERSON] , Адвокатським бюро надана наступна правова допомога, гонорар за яку склав 6000, 00 гривень (шість тисяч гривень 00 коп.). Зміст правової допомоги: написання позовної заяви для подачі до суду, час (години) - 4, гонорар (грн.) - 1500 грн., 6000 грн. всього. Гонорар в розмірі 6 000, 00 гривень підлягає сплаті Клієнтом на користь Адвокатського бюро, після підписання даного акту. Згідно платіжної інструкції № 359 від 18.32.2025 вказані кошти ТОВ «УМ Факторинг» були перераховані на рахунок АБ Остащенко. Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 6 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved