Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

ТзОВ «ІННОВА НОВА» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.06.2025 року між ТзОВ «ІННОВА НОВА» та [PERSON] було укладено договір про надання кредитних коштів у позику № 8641770625, за умовами якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 6000 грн. та зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними. Вказує, що товариство виконало свої зобов`язання у повному обсязі та надало [PERSON] кредитні кошти, однак остання порушила умови договору щодо своєчасного повернення суми кредиту, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за даним правочином, загальний розмір якої становить 27000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8100,00 грн. за відсотками, 12000,00 грн. пеня, 900,00 грн. комісія. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «ІННОВА НОВА» вказану заборгованість, а також судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2025 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі з доданою позовною заявою та з додатками була отримана відповідачем 04.12.2025 року, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення. При цьому, відзив на позов відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.06.2025 року між ТзОВ «ІННОВА НОВА» та [PERSON] було укладено договір про надання кредитних коштів у позику № 8641770625, за умовами якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 6000 грн. та зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними (а.с. ). При цьому, грошові кошти відповідачем було отримано в повному обсязі, що підтверджується інформацією з АТ КБ «Приватбанк» (а.с. ). Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Як передбачено ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є /мови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Як з`ясовано судом, відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, тим самим порушила графік повернення кредиту, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 27000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8100,00 грн. за відсотками, 12000,00 грн. пеня, 900,00 грн. комісія (а.с. ). Щодо позовних вимог про стягнення неустойки (пені), то суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введений воєнний стан з 24 лютого 2022 року. В подальшому, він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного кредитного договору, так і на час розгляду цієї справи. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка йому не може бути нарахована у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, а тому позовні вимоги ТзОВ «ІННОВА НОВА» підлягають до часткового задоволення і з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість, яка складається із тіла кредиту, відсотків та комісії в розмірі 15000,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову товариство платіжним дорученням сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн., однак, зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги частково в сумі 15000,00 грн., тому на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 1345,78 грн. ((13000,00/27000,00) * 2422,40).

Outcome: approved