Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 76189,59 грн, а також судового збору у розмірі 2 422,40 грн. У обґрунтування позову зазначено, що між позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1285-8315 від 12.10.2023. Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 23.05.2025 становить 85245,59 грн та складається з наступного: 16000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 67968,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками; 1277,59 грн - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Представник позивача зазначає, що позивачем прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості за нарахованою комісією та процентами на загальну суму 9056,00 грн за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 76189,59 грн (16000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 60189,59 грн - прострочена заборгованість за кредитом). Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.07.2025 справу передано на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва. 06.08.2025 матеріали справи надійшли до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.09.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження. 01.09.2025 відповідач надіслала до суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування поданого відзиву зазначає, що позовні вимоги визначає частково, а саме визнає заборгованість за тілом кредиту. Щодо нарахування відсотків за користусвання кредитними коштами заперечує, посилаючись на те, що є дружиною військовослужбовця, що у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» наділяє її певними пільгами. Зазначає, що зверталася до позивача із відповідною заявою щодо списання відсотків за користування кредитним коштами, проте отримала відмову. Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.10.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1285-8315, за умовами якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання відкрити для позичальника кредитну лінію, на наступних умовах: сума кредиту 16000,00 грн (п. 4.1 Договору); строк кредитування 300 днів (п. 4.9 Договору) до 06.08.2024; денна процентна ставка за користування кредитом - 1,50 % (п. 4.6 Договору); комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми виданого кредиту (п. 4.7 Договору). ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе договірні зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1285-8315 від 12.10.2023 у сумі 16000,00 грн через систему платежів LiqPay на платіжну карту № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, заборгованість відповідача [PERSON] заДоговором про відкриття кредитної лінії № 1285-8315 від 12.10.2023 станом на 23.05.2025 становить 82245,59 грн, яка складається з наступного: 16000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 67968,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками; 1277,59 грн - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) встановлено, що 12.02.2023 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». 14.02.2024 [PERSON] змінила ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). З довідки № 26 від 06.01.2026 встановлено, що [PERSON] проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України. Згідно витягу з послужного списку № 27 від 06.01.2026, солдат [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з 12.05.2021. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом ст. 509, ч. 3 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач порушила умови кредитного договору, не здійснила погашення заборгованості. Відповідач ці обставини не оспорює. Суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 16 000,00 грн, оскільки факт отримання коштів та їх неповернення підтверджений матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками суд зазначає наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено у новій редакції, якою визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Вказані зміни набули чинності 18 травня 2024 року із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку». За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/315/20). Таким чином, враховуючи дію закону у часі, суд дійшов висновку, що нарахування відсотків за користування кредитом мало відбуватися до 17 травня 2024 року, а після набрання чинності вказаного Закону, тобто з 18 травня 2024 року відповідачка, як дружина військовослужбовця, звільнена від сплати таких відсотків. З урахуванням наведено, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті заборгованості за процентами за користування кредитними коштами за період з 12 жовтня 2023 року по 17 травня 2024 у розмірі 51216,00 грн. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 67216,00 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту у розмірі 16000,00 грн та заборгованість за процентами за користування кредитними коштами у розмірі 51216,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2137,09 (67216,00Х2422,40/76189,59).

Outcome: partial