Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на підставі кредитного договору № 2001021444501 від 23 квітня 2018 року позивачем відповідачці видано кредит в сумі 5000 грн. 00 коп., який в подальшому було збільшено до 23500 грн. 00 коп. зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 49,00% річних, строком на 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. На підставі зазначеного відповідачці було відкрито поточний рахунок на її ім`я та видано кредитну картку [NUMBER] . Разом з тим відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 03 червня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 34429 грн. 64 коп., з яких 22269 грн. 02 коп. заборгованість за кредитом, 12160 грн. 62 коп. заборгованість за процентами, від сплати яких відповідачка ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Позивач направляв на адресу відповідачки вимогу про погашення наявної заборгованості, але відповідачка вказану вимогу проігнорувала і заборгованість не сплатила. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував (а. с. 53, 60). Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася причини неявки суду не повідомила (а. с. 61, 62). Суд постановив проводити заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі надані позивачем на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23 квітня 2018 року позивачем, укладено кредитний договір з [PERSON] , шляхом підписання заяви № 2001021444501 згідно якої сторони узгодили, що сума кредиту дорівнює 5000 грн. 00 коп., строком на 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, процентна ставка 49,00% річних, у зв`язку з чим відповідачці було відкрито поточний рахунок на її ім`я та видано кредитну картку [NUMBER] (а. с. 11). Вказаний заява підписана відповідачкою власноруч. Також сторони погоди умови кредитування в паспорті споживчого кредиту, який також підписаний відповідачкою власноруч (а. с. 11). До кредитного договору банк додав Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного обслуговування фізичних осіб, про ознайомлення з якими вказала відповідачка в заяві № 2001021444501 (а. с. 14-19). Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001021444501 від 23 квітня 2018 року, [PERSON] 03 березня 2022 року збільшено кредитний ліміт до 23500 грн. 00 коп. (а. с. 23). Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідачки за вказаним договором станом на 03 червня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 34429 грн. 64 коп., з яких 22269 грн. 02 коп. заборгованість за кредитом, 12160 грн. 62 коп. заборгованість за процентами (а. с. 24-26). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки за спірним договором від 23 квітня 2018 року заборгованості у загальній сумі 34429 грн. 64 коп., яка зазначена в розрахунку, є обґрунтованими та у відповідності до ст. 625 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому судом достовірно встановлено, що відповідачка була ознайомлена зі всіма умовами кредитного договору, його складовими, строком повернення, розміром відсотків за користування кредитом та з розміром комісії за обслуговування кредиту, але своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а. с. 5, 35). На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: approved