Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

11.07.2025 року ТОВ «Мілоан» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стислий виклад позиції позивача 12.08.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, укладено кредитний договір №6472965. Згідно з умовами кредитного договору відповідач отримав кошти в сумі 12 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії. Кредит надано строком на 337 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів, з 12.08.2024 року. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 15.07.2025 року (дата остаточного погашення заборгованості). Кредитні кошти було надано позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач, всупереч умовам Договору, свої зобов`язання за Договором не виконав, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в сумі 45 844,80 грн, з яких, заборгованість за кредитом 12 000,00 грн, заборгованість по відсотках 33 448,80 грн, заборгованість по комісії за видачу кредиту 396,00грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості та сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн і витрати на правничу допомогу в сумі 7 100,00 грн.. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 11.07.2025 року. Ухвалою судді від 09.09.2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначено, що у разі неявки відповідача в судове засідання просять здійснювати розгляд справи без участі позивача та його представника, не заперечують проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судові засідання, призначені на 23.10.2025, 17.12.2025 та 23.01.2026, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу останнього відомого місця його проживання, зареєстрованого в установленому порядку, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, виклик відповідача в судові засідання на 17.12.2025 та 23.01.2026 у відповідності до ч.10 ст. 187 ЦПК України було здійснено шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті Судової влади. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом установлено, що 12.08.2024 року [PERSON] було заповнено анкету-заяву на кредит №6472965, після чого, 12.08.2024 року між ним та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір на споживчий кредит №6472965, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Так, згідно умов Договору сума кредиту становить 12 000,00 грн (п.1.2) Кредит надано на строк 337 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів, з 12.08.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів (п.1.3). Сторони погодили, що повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватись позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 15.07.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Відповідно до п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 414,00 грн, яка нараховується за ставкою 3,45 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Сума комісії може складати менше ніж 3,45 відсотки від суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кількість розрахункових періодів/кількість платежів згідно графіку платежів, утворюється не ціле число (дріб). В такому разі дріб округлюється до цілого числа в меншу сторону. Згідно умов п.1.5.2 Договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 153,30 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Відповідно до п.1.5.3 Договору проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Відповідно до п.2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] . Згідно п. 2.3 договору пролонгація та право позичальника продовжити строк кредитування або строк виплати кредиту за цим Договором не передбачені, якщо інше не буде встановлено додатковою домовленістю (угодою) сторін. Договір про споживчий кредит №6472965 від 12.08.2024 та Графік платежів, який є Додатком №1 до Договору, відповідачем було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 183846. Крім того, відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 787647 було підписано Паспорт споживчого кредиту №6472965. Також, до укладення кредитного договору [PERSON] було заповнено заяву на отримання кредиту, в якій зазначив також номер платіжної картки на яку має бути перерахована сума кредиту: [NUMBER] . Отримання відповідачем коштів підтверджується копією квитанції платіжної системи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №2502552834 від 12.08.2024 року, згідно якої 12.08.2024 року на картковий рахунок № [NUMBER] ТОВ «Мілоан» було перераховано кошти в сумі 12 000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 6472965. Отже, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме, надало відповідачу грошові кошти у обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит станом на 09.04.2025 року, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 45 844,80грн, з яких, заборгованість за кредитом 12 000,00 грн, заборгованість по відсотках 33 448,80 грн, заборгованість по комісії за видачу кредиту 396,00 грн. При цьому, відповідно до вказаного розрахунку заборгованості нарахування процентів було здійснено в межах строку кредитування. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Закон України від 03.09.2015 р. № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий кредит в строки, передбачені кредитним договором, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ними витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100,00 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: копію договору про надання правничої допомоги №16012025 від 16.01.2025, укладеного між ТОВ «Мілоан» та Адвокатським об`єднанням «Правовий Курс»»; копію Додаткової угоди №1 від 23.01.2025 року до Договору №16012025 про надання правничої допомоги від 16.01.2025 року; копію реєстру боржників №2 до Договору№16012025 про надання правничої допомоги від 16.01.2025 року; копію акту прийняття-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №16012025 від 16.01.2025 року, згідно якого вартість наданих послуг становить 7 100,00грн; копію Додаткової угоди №3 від 20.06.2025 року до Договору №16012025 про надання правничої допомоги від 16.01.2025 року; копію наказу №02-к від 28.06.2024 року про прийняття на роботу [PERSON] ; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ №6416 від 23.05.2019 року та копію посвідчення адвоката. При цьому суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором не є складною та не потребує значного часу і об`єму робіт щодо підготовки матеріалів для подання до суду відповідної позовної заяви, є малозначною та розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача жодного разу в судове засідання не з`явився. З урахуванням переліку наданих послуг адвокатом, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що підлягають до відшкодування відповідачем на користь позивача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Outcome: approved