Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 18.03.2025 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) №18.03.2025-100000588 із сумою кредиту - 4500,00 грн., строком на 168 днів. Зазначає, що відповідно до умов кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 18.03.2025 р., сума кредиту 4500 гривень, строк на який надається кредит 168 днів, дата повернення кредиту 01.09.2025 року. Вказує, що відповідно до п.4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-2467. Крім цього вказує на те, що відповідно до Договору від 18.03.2025 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит в розмірі 4500 гривень, строком на 168 днів, які отримано [PERSON] . При цьому, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі та надало грошові кошти, однак [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 08.12.2025 утворилась заборгованість у розмірі 13635 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 гривень, та проценти в розмірі 5985 гривень, 225 гривень комісія, пов`язана з наданням кредиту, 2250 грн. неустойка, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». З посиланням на відповідні правові норми та докази, зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 13635 грн. Крім того, позивач просить покласти на відповідача зобов`язання компенсувати позивачу витрати на судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.12.2025, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача у справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, без виклику сторін, призначено судове засідання на 21.01.2026 року. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в прохальній частині позову просить справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Будь яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 18.03.2025 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 18.03.2025-100000588 із сумою кредиту - 4500,00 грн., строком на 168 днів. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 18.03.2025 р., сума кредиту 4500 гривень, строк на який надається кредит 168 днів, дата повернення кредиту 01.09.2025 року. Відповідно до п.4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-2467. 18.03.2025 відповідачем [PERSON] підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок №4149-49ХХ-ХХХХ-2467 кошти у розмірі 4500,00 грн., а отже акцептовано умови Договору (а.с. 11-18). Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №18.03.2025-100000588 від 18.03.2025 року, позичальник [PERSON] станом на 08.12.2025 має заборгованість у розмірі 13635 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 гривень, та проценти в розмірі 5985 гривень, 225 гривень комісія, пов`язана з наданням кредиту, 2250 грн. неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період з 18.03.2025 року по 01.09.2025 року (а.с.24). Згідно Договору про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024 року та інформації ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-2511 від 25.11.2025 року вбачається, що [PERSON] 18.03.2025 року 16:51:00 перераховано кошти в сумі 4500 грн. на рахунок № [NUMBER] (а.с.18-22, 25). Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. [PERSON] 18.03.2025 року електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення Кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 4500 гривень, а отже акцептовано умови Договору. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідивши матеріали справи суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved