Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У листопаді 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРО ОІЛ» про визнання припиненими трудових відносин, треті особи: Ніжинська філія Чернігівського обласного центру зайнятості, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Позов мотивовано тим, що з 16 лютого 2010 року до 12 січня 2015 року позивач перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю ВТП «Ніжинагропостач» та деякий час виконував обов`язки директора. У вересні 2025 року в Ніжинській філії Чернігівського обласного центру зайнятості було встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРО ОІЛ» з 01 травня 2014 року як найманий працівник (без трудової книжки). Фактично у 2015 році товариство припинило свою діяльність, хоча це документально не оформлено. Також з 24 квітня 2015 року засновник вищезазначених товариств [PERSON] перебуває в розшуку і його місцезнаходження невідоме. 01 жовтня 2025 року позивач рекомендованим листом за офіційно оприлюдненою адресою відповідача направив заяву про звільнення за власним бажанням. Однак лист повернуто без вручення за закінченням терміну зберігання 18.10.2025. У зв`язку з наведеним, розірвання трудового договору в позасудовому порядку неможливо. Враховуючи наведене, позивач просив суд припинити трудові відносини з товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРО ОІЛ» з 31 жовтня 2025 року на підставі чистини 1 статті 38 КЗпП України та стягнути судові витрати. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 10.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та висловив згоду на заочний розгляд справи. Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРО ОІЛ» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Представники третіх осіб: Ніжинська філія Чернігівського обласного центру зайнятості, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, заяв чи клопотань у справі суду не надали. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з положеннями частини 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно з записами трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , встановлено, що останній з 16.02.2010 прийнятий на посаду директора ТОВ ВТП «Ніжинагропостач» та 12.01.2015 звільнений за власним бажанням згідно зі статтею 38 КЗпП України (а.с. 8-11). Відповідно до інформації, наданої Ніжинською філією Чернігівського обласного центру зайнятості від 28.10.2025 №15.2/836-25 згідно з даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , перебуває у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРО ОІЛ» з 01.05.2014 як найманий працівник (без трудової книжки) (а.с. 24). За відомостями про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб від 21.10.2025 [PERSON] 01 травня 2014 року прийнято на роботу за сумісництовом у товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРО ОІЛ» (а.с. 15-17). Згідно з довідкою форми ОК-5 за період з травня 2014 року до серпня 2014 року товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРО ОІЛ» за [PERSON] сплачувалися страхові внески (а.с. 12-14). Відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань інформація про припинення діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРО ОІЛ» відсутня, керівником юридичної особи значиться [PERSON] (а.с. 18). З пошукового ресурсу офіційної бази МВС України вбачається, що [PERSON] переховується від органів досудового розслідування (а.с. 19-20). 01 жовтня 2025 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України шляхом надіслання засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення, однак зазначене поштове відправлення 18.10.2025 було повернуто з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання» (а.с. 21-22). Норми права, які були застосовані судом Відповідно до норм ст. 46 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Аналогічні положення містяться в Європейській соціальній хартії (переглянута) від 03.05.1996 (ратифікована Україною 14.09.2006). Стаття 1 Хартії визначає що з метою забезпечення ефективного здійснення права на працю сторони зобов`язуються: визнати однією зі своїх найголовніших цілей і одним зі своїх найголовніших обов`язків досягнення та, підтримання якомога високого і стабільного рівня зайнятості, маючи на меті досягнення повної зайнятості; ефективно захищати право працівника заробляти собі на життя він вільно обирає; створювати безкоштовні служби працевлаштування для всіх працівників або забезпечувати їхнє функціонування; забезпечувати належну професійну орієнтацію, підготовку та перекваліфікацію або професією, яку сприяти їм. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпПУ трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Отже, трудовий договір - це юридично оформлені відносини між працівником і роботодавцем. Змістом трудових відносин є взаємні права та обов`язки сторін, а предметом таких відносин є робота, яку працівник зобов`язується виконувати за плату. При цьому, невиконання протягом тривалого часу працівником з тих або інших причин своїх трудових обов`язків свідчить про відсутність реальних трудових відносин між роботодавцем та працівником. Належні трудові відносини існують одразу у двох площинах - фактичній та юридичній. Відсутність роботи, яка фактично виконується працівником на умовах, передбачених трудовим договором, при юридично оформлених трудових відносинах, не відповідає нормам чинного законодавства та є підставою для розірвання трудового договору на вимогу працівника. У законодавстві про працю встановлено вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з метою охорони трудових прав громадян. Так, підстави припинення трудового договору окреслені у ст. 36 та інших статтях КЗпП України й залежно від того, хто є ініціатором припинення трудового договору, підстави поділяються на такі групи: - припинення трудового договору за спільною (взаємною) ініціативою сторін трудового договору (наприклад, угода сторін, закінчення строку); - розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України); - розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця (статті 40, 41 КЗпП України); - розірвання трудового договору з ініціативи осіб, які не є його стороною (третіх осіб) (пункти 3, 7 ст. 36, ст. 45 КЗпП України та ін.). Таким чином, розірвання трудового договору стосується лише випадків, коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін. Припинення трудового договору є правомірним за одночасної наявності таких умов:1) передбаченої законодавством підстави припинення трудового договору: 2) дотримання порядку звільнення; 3) юридичного факту припинення трудового договору (наказу чи розпорядження роботодавця, заяви працівника, відповідного документа особи, уповноваженої вимагати розірвання договору). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору (ч. 3 ст. 38 КЗпП України). Відповідно до пунктів 2.2, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників до трудової книжки вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права особи, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини 1, 2 ст. 5 ЦПК України), як зазначено в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 377/169/20. У постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 233/2529/18 Верховний Суд, встановивши, що відповідач ні після отримання заяви позивача про розірвання трудового договору, ні після відкриття провадження у справі, не вчинив жодних дій, спрямованих на розірвання трудового договору, дійшов висновку, що відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК Українита виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між позивачем і відповідачем, ефективним і таким, що не суперечить закону буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин на підставі частини першоїстатті 38 КЗпП України. Мотивована оцінка та висновки суду У справі суд встановив, що позивач перебуває у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРО ОІЛ». Трудове законодавство передбачає можливість звільнення працівника за його ініціативою. При цьому, роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник та внести відповідні записи до трудової книжки працівника. Позивач бажає припинити трудові відносини з відповідачем, однак керівник товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРО ОІЛ» перебуває в розшуку. Відомості про обрання іншого керівника товариства реєстр юридичних осіб не містить. Крім того, позивач не виконує трудових обов`язків та заробітна палата йому не нараховується. Відсутність керівника товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРО ОІЛ» позбавляє позивача можливості розірвати трудові відносини з останнім у спосіб, передбачений КЗпП України. Викладене свідчить, що за обставин, коли працівник позбавлений можливості розірвати трудовий договір з роботодавцем у порядку, передбаченому КЗпП України, то ефективним способом захисту порушеного права працівника буде ухвалення судом рішення про визнання трудових відносин між сторонами припиненими. Отже, права позивача підлягають захисту шляхом визнання трудових відносин з відповідачем припиненими за рішенням суду. Розподіл судових витрат Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 гривень, а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved