Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

14 лютого 2025 року представник позивача Шкапенко О.В. звернувся до Арцизького районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з останньої на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № А209СТ155101274523 від 08 листопада 2023 року у розмірі 33602,46 грн станом на 01 лютого 2025 року, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 08 листопада 2023 року між А-Банком та відповідачем укладено кредитний договір А209СТ155101274523, щодо надання останній кредиту в розмірі 30000,00 грн строком на 12 місяців (тобто до 07 листопада 2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту). У відповідності до п.п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 30000,00 грн на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 07 листопада 2024 року, терміном на 12 місяців. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 85,00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн. Станом на 01 лютого 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складає суму у розмірі 33602,46 грн, яка складається з: 24286,31 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 9316,15 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн загальний залишок заборгованості за комісією; 0 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області від 17 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 20 серпня 2025 року зазначена цивільна справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області, куди вона надійшла 17 вересня 2025 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розподвлена судді Рязановій К.Ю. Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2025 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» в особі представника Шкапенка Олександра Віталійовича до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті на 13 листопада 2025 року о 11:00 годині в приміщенні Саратського районного суду Одеської області про що, повідомити сторони. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, до суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти про те що «адресат відсутній за вказаною адресою». Також, інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада». Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б). За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Акцент-Банк» у повному обсязі. Судом встановлено, що 08 листопада 2023 року між АТ «Акцент-Банк», з одного боку та [PERSON] з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, після чого отримав платіжну картку. У заяві викладено всі істотні умови договору кредитування та зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно Меморіального ордеру № TR.33665729.33416.4175 від 08 листопада 2023 року відповідачу [PERSON] АТ «А - Банк» було перераховано грошові кошти в розмірі 30000,00 гривень. Відповідно до Виписки по кредиту А209СТ155101274523 від 08 листопада 2023 року, за період з 08 листопада 2023 року по 31 січня 2025 року, заборгованість [PERSON] станом на 31 січня 2025 року становить 33602,46 грн. Відповідач користувалася кредитними коштами, однак заборгованість по кредиту своєчасно не погашала у зв`язку з чим станом на 01 лютого 2025 року виникла заборгованість у розмірі 33602,46 грн, яка складається з наступних складових: 24286,31 грн заборгованість за тілом кредиту; 9316,15 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604- 609 ЦК. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання. Боржник, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого грошового зобов`язання. Зважаючи на те, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про розгляд справи, відзив не подала, зазначені у позовній заяві обставини не спростувала та не надала належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог, на підставі доказів, що є в матеріалах справи позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором. Судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2422,40 гривень, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved