Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У липні 2024 року позивач Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» звернулось до суду з даним позовом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ним та [PERSON] було укладено Договір добровілнього страхування наземного транспорту №20324а1ка, відповідно до умов якого [PERSON] застрахував майнові інтереси користуванням і розпорядженням транспортним засобом Hyundai Accent [NUMBER] . 22.12.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Hyundai Accent [NUMBER] та транспортного засобу Audi А6, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з умовами договору, на підставі страхового акту №ARX3137480 АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 25 193,77 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіляAudi А6, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР204892139, яке здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 15 377,39 грн. Просить стягнути з [PERSON] завдані збитки в розмірі 9 816,38 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 серпня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмовий відзив на позов не подали, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомлено. Ухвалу про відкриття провадження по справі, позовну заяву з додатками відповідачам направлено на адресу зареєстрованого проживання. Також виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Згідно ч. 8ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Відповідно до вимо гст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що між позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №20324а1ка, відповідно до умов якого [PERSON] застрахував майнові інтереси користуванням і розпорядженням транспортним засобом Hyundai Accent [NUMBER] . 22.12.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Hyundai Accent [NUMBER] та транспортного засобу Audi А6, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з умовами договору, на підставі страхового акту №ARX3137480 АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 25 193,77 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Audi А6, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР204892139, яке здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 15 377,39 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до вимог частини 1 статті 1166, частини 1 статті 1191ЦивільногокодексуУкраїни шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка відшкодувала шкоду, завдані іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За змістом ст.1194ЦивільногокодексуУкраїни особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» виплатило власнику транспортного засобу марки «Renault Logan», номерний знак [NUMBER] суму страхового відшкодування в розмірі 17 364, 73 грн., що підтверджується платіжним дорученням №756712 від 02.03.2021 року. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.27Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що: Цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Судом встановлено, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 25 193,77 грн., відповідач добровільно відшкодовано позивачу 15 377,39., що є розміром виплаченого страхового відшкодування та фактичними витратами позивача. Не відшкодованим залишилась шкода в розмірі 9 816,38 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування, яке не відшкодоване на дату подання позову та становить 9 816,38 грн. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 3028 гривні. Обґрунтовуючи судове рішення, суд до уваги вимогист.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved