Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №002/12544609-СК_SB від 15.11.2021 у розмірі 12 685,64 грн та заборгованості за кредитним договором №002/12543957-SP від 15.11.2021 у розмірі 52 760,45 грн та суму сплаченого судового збору. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15.11.2021 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, яка є кредитним договором. Позичальнику встановлено ліміт кредитування та надані кредитні кошти у сумі 20 000 грн з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 37%.14.11.2021 [PERSON] підписав заяву-анкету №886372 про приєднання до публічної пропозиціє АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, який обліковується за номером кредитного договору №002/12543957-SP, відповідно до цього договору відповідача надано кредитні кошти у розмірі 35 000 грн зі сплатою відсотків у розмірі 0,22%. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань у відповідача утворилася заборгованість, через що позивач звернувся до суду. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.10.2025 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засіданні на 16.12.2025. У зв`язку з неналежним сповіщенням відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 16.12.2025 було відкладено на 21.01.2026. Учасники справи у судове засідання призначене на 21.01.2026 не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача у позові просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 26 січня 2026 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до АТ «Таскомбанк» та підписав заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування. [PERSON] з 15.11.2021 є власником поточного рахунку у валюті гривня, який відкритий до Заяви-Анкети на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору 002/12543957-SP від 15.11.2021, про що свідчить довідка позивача. Згідно з розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] становить 12 685,64 грн, з яких: 11 523,21 грн заборгованість за тілом кредиту, 1 162,43 грн заборгованість по відсоткам. 14 листопада 2021 року [PERSON] підписав заяву № 886372 про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції АТ«ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Згідно з розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] становить 52 760,45 грн, з яких: 34 997,45 грн заборгованість за тілом кредиту, 17 762,80 грн заборгованість по відсоткам. Виписки по особових рахунках кредитного договору 002/12544609-CK_SB та кредитного договору 002/12543957-SP свідчать про заборгованість [PERSON] за двома договорами у загальному розмірі 65 446,09 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання за кредитними договорами. Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків, відповідно до укладеного правочину. Суд вважає, що позивачем повністю доведено належними та допустимими доказами позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту та заборгованості за нарахованими відсотками. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за подання даного позову Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень, що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією. Враховуючи те, що позовні вимоги банку були задоволенні повністю, то суд стягує судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам на суму 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved