Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 470854-КС-001 від 23.07.2023 у розмірі 27830,23 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.07.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою було укладено Договір № 470854-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 6000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Окрім того, 24.07.2023 між позивачем та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №470854-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якої позичальнику додатково надано кредит у сумі 3000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, та надав Позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, проте [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 27830,23 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8640,57 грн; суми прострочених платежів по процентах - 17839,66 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1350,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 20.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження. 06.11.2025 відповідачем [PERSON] через систему електронний суд подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазаначила, що позивач не довів факту належного укладення договору, правомірність реальної річної ставки, обґрунтованість розрахунку заборгованості, законність нарахованих відсотків після закінчення строку договору. 12.11.2025 від представника позивача ТОВ «Бізнес Позика» Козачок М.О. надійшла відповідь на відзив. Пояснила , що позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору та погодився його виконувати. Позивач не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах жодну неустойку відповідно до ст. 549 ЦК України, не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах жодну форму відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України, не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» просило суд стягнути з Відповідача лише заборгованість по тілу, процентам, та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 26.11.2025 за клопотанням представника позивача витребувано відомості з АТ КБ «Приват Банк» щодо випуску банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 23.07.2023 року по 12.11.2023 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив слухання справи провести у їх відсутність, вимоги позову просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.07.2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 470854-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого ТОВ «Бізнес позика» надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 6000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалась повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання грошових коштів у кредит, плата за користування кредитом є фіксованою, встановлений графік платежів.(п.2.1. Договору). Строк на який надається кредит: 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,16691070, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту становить 900,00 грн. Строк дії Договору до 12.11.2023 року. Пунктом 3.1 передбачено, що кредитодавець зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня укладання Договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній в п. 2.1 Договору шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок позичальника. У договорі відображено графік платежів (пункт 3.2.3.). Перший платіж за графіком мало бути здійснено 06.08.2023 року. 23.07.2023 року ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту № 470854-КС-001. 23.07.2025 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору про надання кредиту № 470854-КС-001, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8994, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий [PERSON] було введено 23.07.2023 о 11:14:07 год. Також [PERSON] одноразовим ідентифікатором UA-4295 23.07.2023 року підписано паспорт споживчого кредиту. Таким чином, 23.07.2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 470854-КС-001, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Факт перерахування 23 липня 2023 року [PERSON] на картку № [NUMBER] коштів у розмірі 6000,00 грн на підставі кредитного договору № 470854-КС-002 від 23 липня 2023 року підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 17.09.2025 року, а також випискою по рахунку, наданою АТ КБ «Приват Банк» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів. Окрім того, 24.07.2023 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 470854-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились збільшити суму кредиту на 3000,00 грн (п.2.1.Додаткової угоди). Після збільшення суми Кредиту, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 9000,00 грн. (п.2.2 Додаткової угоди). Після укладення цієї угоди орієнтовна річна процентна ставка: 13420,22 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 18933,69 грн. Комісія за надання додаткової суми кредиту: 450,00 грн. (п.4, 5 Додаткової угоди). У цей же день, 24.07.2023, між сторонами було укладено Пропозицію укласти Додаткову угоду №1 (оферта) до Договору №470854-КС-001 про надання кредиту від 24.07.2023 та підписано прийняття (акцепт) пропозиції щодо укладання Додаткової угоди №1 до Договору №470854-КС-001 про надання кредиту від 24.07.2023. Додаткова угода №1 та акцепт були підписані відповідачем 24.07.2023 о 12:22:33 шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9920, відправленим на номер телефону позичальника [NUMBER] .. Суду надана візуальна форма послідовності дій Клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору про надання кредиту №470854-КС-001 від 23.07.2023, а також Додаткової угоди №1 від 24.07.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. З візуальної форми послідовності дій Клієнта [PERSON] щодо укладення договору про надання кредиту №470854-КС-001 від 23.07.2023 а також Додаткової угоди №1 до Договору про надання кредиту №470854-КС-001 від 24.07.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства вбачаються дії [PERSON] щодо укладення угоди. Відповідно до Підтвердження наданого ТОВ «Профіт Гід» здійснено успішний переказ грошових коштів 24.07.2023 в сумі 3000,00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] . У призначенні платежу зазначено: Перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. Дод. Угоди від 24.07.2023 до кредитного дог. №470854-КС-001 від 23.07.2023 Без ПДВ. Факт прераухування грошових коштів у сумі 3000,00 грн. на картковий рахунок [PERSON] також підтверджується наданою АТ КБ «Приват Банк» випискою по картковому рахунку. З довідки про стан заборгованості станом на 29.09.2025 року вбачається, що у [PERSON] утворилась заборгованість за договором № 470854-КС-001 про надання кредиту від 23.07.2023 року в розмірі 27830,23 грн, що складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 8640,57 грн; за відсотками 17839,66 грн; за комісією 1350,00 грн; по штрафам 0 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, за вказаним кредитом [PERSON] має заборгованість, яка станом на 31 липня 2025 року становить 27830,23 грн, що складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 8640,57 грн; за відсотками 17839,66 грн; за комісією 1350,00 грн; по штрафам 0 грн. Також з вказаного розрахунку вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувались з 23 липня 2023 року по 12 листопада 2023 року, тобто в межах строку визначеним п 2.7 договору, а також встановлено, що [PERSON] частково здійснювала погашення наявної заборгованості (24.08.2023, 30.08.2023, 23.03.2025). Згідно з частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З договору № 470854-КС-001 від 23 липня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через особистий кабінет, та [PERSON] підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Наведеним спростовуються посилання відповідачки щодо ненадання позивачем достатніх доказів ідентифікації [PERSON] при укладенні договору. Отже, відповідачка уклала електронний договір та підписала такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Перерахування [PERSON] на картку № [NUMBER] , вказану в анкеті клієнта, кредитних коштів у загальному розмірі 9000,00 грн підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 17.09.2025 та підтвердженням від ТОВ «ПрофітГід». [PERSON] , у поданому до суду відзиві не заперечувала факту отримання грошових коштів від позивача, а також факту приналежності їй картки з номером [NUMBER] . Виходячи з наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 9000,00 грн. Щодо нарахованих позивачем процентів за користування кредитом суд зазначає наступне. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №470854-КС-001 від 23 липня 2023 року вбачається, що ТОВ «Бізнес Позика» здійснено нарахування заборгованості за відсотками в розмірі 18080,23 грн., відповідачкою здійснено часткове погашення на суму 240,57 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача 17839,66 грн. Відповідно до умов Договору №470854-КС-001 від 23 липня 2023 року з урахуванням Додаткової Угоди №1 : стандартна спроцентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована, Знижена процентна ставка за Кредитом : в день 1,16691070, фіксована ( п.2.4 Договору). Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів. У разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. 3.2.2. Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, (п..3.2.; 3.2.1., 3.2.2. Договору) Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору №470854-КС-001 від 23 липня 2023 року - орієнтовна реальна річна процентна ставка: 13420,22 процентів(п.4 Додаткової Угоди). 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення, зокрема, до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Так, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Враховуючи, що договір про надання кредиту укладено між сторонами 23 липня 2023 року, нарахування заборгованості по процентам здійснювалось позивачем до 12 листопада 2023 року, тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», яке відбулось 22 листопада 2023 року, то на спірні правовідносини вимоги про обмеження розміру процентної ставки не поширюються. Щодо вимог про стягнення з відповідачки заборгованості по комісії. Згідно п. 2.5 Договору №470854-КС-001 від 23 липня 2023 року: Комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 900,00 грн. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Умовами Додаткової Угоди №1 до Договору №470854-КС-001 від 23 липня 2023 року сторони погодили, що Комісія за надання додаткової суми кредиту: 450,00 грн. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини 1статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Між тим, оскільки товариством не було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які була встановлена комісія за видачу кредиту, відповідна умова кредиту є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Отже, вказані витрати у сумі 1350,00 грн. стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачка не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором, а тому суд частково задовольняє позов та стягує з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором №470854-КС-001 від 23 липня 2023 року у сумі 26480,23 грн, з яких: 8640,57 грн заборгованість за кредитом; 17839,66 грн заборгованість за нарахованими процентами. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Рішенням суду стягнуто на корить позивача 26480,23 грн, що становить 95,14% від ціни позову, а тому з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2304,67 грн. (2422,40 грн х 95,14 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial