Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 20 867,00 грн. У позовній заяві зазначено, що 09.01.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 913458748 у формі електронного документа з використанням електронного підпису позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши Заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. У кредитному договорі досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит (грошові кошти) у розмірі 8000 грн на банківську карту відповідача, яку він вказав у Заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого продовжувався відповідно до укладених додаткових угод. Первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 88 від 08.07.2020 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого відбулося відступлення на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Перехід від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 року за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 20 867,00 грн. Таким чином, право вимоги про кредитному договору було відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а в подальшому позивачу на підставі Реєстрів права вимоги, які оформлені належним чином та саме з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення кредитного договору. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони відповідача не здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором, на цей час загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором становить 20 867,00 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 12 867,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Враховуючи зазначене, представник позивача прохає суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 913458748 від 09.01.2020 року в розмірі 20 867,00 грн і понесені судові витрати по справі. 10 жовтня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, [PERSON] [PERSON] зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. Так, у позовній заяві зазначено, що кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, а також укладені додаткові угоди, однак такі додаткові угоди не підписані, а саме не містять власноручного підпису чи інформації про електронний підпис, до того ж зі змісту додаткових угод неможливо ідентифікувати джерело її походження. Надані суду Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту не містять інформації про джерело її походження, не містять інформації про їх розміщення, інформації щодо їх дії станом на дату укладення договору, а також інформації щодо ознайомлення відповідача з цими правилами. Позивачем не надано доказів направлення на номер телефону відповідача персонального одноразового ідентифікатора. Також позивачем на надано доказів направлення на електронну адресу відповідача електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного кредитного договору. До того ж не надано доказів укладення та підписання кредитного договору в електронній формі. В матеріалах справи відсутні докази укладення відповідачем кредитного договору в належній письмовій формі, як наслідок, є нікчемним, оскільки він укладений з недодержанням письмової форми. Окрім цього, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів перерахування (надання) відповідачу кредитних коштів, та чи були вони були надані на умовах та в рамках кредитного договору, на який посилався позивач. Також у позовній заяві не міститься обґрунтованого розрахунку сум зазначених нарахувань, які просить стягнути позивач. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом у справі. Також відповідач заперечує щодо нарахування процентів після спливу строку кредитування, що є безпідставним та протиправним. Зазначає, що вимога про стягнення заборгованості за кредитом є необґрунтованою та безпідставною. Також в матеріалах справи відсутні докази відступлення права вимоги до позивача згідно укладених договорів факторингу. Позивачем не доведено перехід права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС, а, відтак, і подальші переходи прав вимоги до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Вважає доводи і вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими нормами чинного законодавства та наданими доказами. Також прохає застосувати позовну давність щодо вимог про стягнення заборгованості. За таких обставин, прохає відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, а також вирішити питання про розподіл судових витрат, та покласти їх на позивача. 16 жовтня 2025 року від представника позивача, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» - Хлопокової М. С. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вважає заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. Щодо укладення кредитного договору зазначає, що при заповненні Заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Зазначає, що доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QR-код, який містить інформацію щодо підписанта електронного договору та знаходиться на графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Позивачем надано беззаперечні докази того, що відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який направлено відповідачу на номер мобільного телефону, вказаний ним у заявці на отримання грошових коштів. Вважає, що доводи та позиція відповідача щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, та лише є намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість. Також відповідачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, а також доказів повернення коштів чи спростування нарахованих кредитором процентів за період користування кредитними коштами. Позивачем доведено розмір фактично взятих відповідачем кредитних коштів за умовами кредитного договору, а також розмір існуючої заборгованості за договором, що є підставою для задоволення позову. Натомість відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано. Також нарахування відсотків за кредитним договором здійснювались в межах погоджених умов кредитного договору. Відтак, у позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії, так і після спливу строку кредитування. Також позивачем належним чином доведено факт переходу права вимоги за кредитним договором до позивача. Висновок відповідача про відсутність переходу права вимоги є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та його передачі за договором факторингу. Твердження відповідача на недоведеність переходу права вимоги в зв`язку з тим, що позивачем не долучено докази, що підтверджують оплату договорів факторингу є нікчемними. Окрім того, позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони кредитодавця. Також зазначає про відсутність підстав для застосування строку позовної давності, оскільки позовна давність, яка сплила під час дії воєнного стану вважається продовженою на строк дії в України воєнного стану. Також заперечує щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. 17 листопада 2025 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача, Дубовик В. А. зазначив, що заперечення та доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які могли б підтвердити, що відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з договором на сайті Товариства в особистому кабінеті. Позивачем не надано доказів перерахування коштів. Також безпідставними є доводи позивача про те, що відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі, що на думку позивача свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним, таким чином, підтверджуючи факт укладення та розуміння його правил, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення договору, перерахування коштів відповідачу та здійснення відповідачем платежів. Також відповідач заперечує щодо нарахування відсотків за кредитним договором та наданих суду розрахунків заборгованості. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази переходу права вимоги за кредитним договором до позивача. За відсутності доказів по правочину відступлення права вимоги первісним кредитором, докази по наступним відступленням не мають жодного значення для справи. Прохає відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У разі встановлення судом підстав для задоволення позову, прохає застосувати позовну давність до позовних вимог про стягнення заборгованості. 18 листопада 2025 року від представника позивача, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» - Хлопкової М. С. до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що з моменту укладення кредитного договору, між сторонами виникли цивільно- правові зобов`язання, що передбачають не лише набуття суб`єктивних прав, а й прийняття на себе взаємних обов`язків. Матеріали справи підтверджують факт перерахування кредитних коштів. Кредитодавець надав відповідачу кредиту, натомість останній свої зобов`язання з повернення кредиту у встановлений кредитним договором строк не виконав, а тому позивач вправі вимагати від відповідача проведення отриманих коштів, а також процентів за неправомірне користування такими коштами. Також надані позивачем договори факторингу, протоколи погодження та витяги з реєстру прав вимоги самі по собі є достатніми для підтвердження заявлених вимог та переходу права вимоги. За таких обставин, прохає стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 10 липня 2025 року матеріали позовної заяви направлено за підсудністю на розгляд до Кобеляцького районного суду Полтавської області. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 серпня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» - Роговець О. В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник відповідача, адвокат Дубовик В. А. в судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Згідно наданого стороною позивача кредитного договору № 913458748 від 09.01.2020 року вбачається, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 913458748 від 09.01.2020 року, за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на сумі 8000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4 Договору (т. 1 а.с. 167-168). Відповідно до п. 1.2 Договору строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 днів (п. 1.3 Договору). Згідно п. 1.4 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом (процентна ставка), починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3 Договору. З урахуванням положень п. 1.4 Договору позичальнику сплачує Товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 3,66 відсотків річних (п. 1.5 Договору). Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до Договору) (п. 1.6 Договору). Згідно п. 4.1 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Як вбачається з п. 4.5 Договору, сторони дійшли згоди про те, що у всіх відносинах між позичальником та Товариством в якості підписів сторін буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Пунктом 4.16 Договору визначено, що цей Договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Судом установлено, що наданий суду примірним кредитного договору за №913458748 від 09.01.2020 року не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме відповідачем [PERSON] . Саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідача не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства. У розділі 5 Реквізити сторін відсутні відомості і дані про одноразовий ідентифікатор, а лише зазначено « / [PERSON] /» в частині підпису позичальника. Тобто суд із наявних у справі доказів не може встановити, що саме [PERSON] , а не інші особа, підписувала за допомогою одноразового ідентифікатора у електронному вигляді кредитний договір. Також позивачем до позовної заяви були додані Додаткову угоду від 08.02.2020 року до Договору № 913458748 від 09.01.2020 року, Додаткову угоду від 10.03.2020 року до Договору № 913458748 від 09.01.2020 року, Додаткову угоду від 19.03.2020 року до Договору № 913458748 від 09.01.2020 року та Додаткову угоду від 11.05.2020 року до Договору № 913458748 від 09.01.2020 року, укладених між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , в яких передбачалось продовження строку, на який був наданий кредит та збільшення розміру процентів (т. 1 а.с. 169-170 зворот). При цьому Додаткові угоди не підписані (не містять власноручного підпису чи інформації про електронний підпис із застосуванням одноразового ідентифікатора), а лише зазначено «/ [PERSON] /» в частині підпису позичальника. До договору додано Графік розрахунків, який нібито є невід`ємною частиною договору № 913458748 від 09.01.2020 року, який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором E953RSQ2. Згідно наданої позивачем довідки щодо дій позичальника в Інформаційно- телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що підписання договору одноразовим ідентифікатором здійснювалось іденти- фікатором E953RSQ2. При цьому довідка сформована 04.09.2023 року о 15:22:54, а тому суд не бере її до уваги. Надані суду Правила грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту також не містять підпису відповідача [PERSON] . Також суд звертає увагу, кредитний договір № 913458748 від 09.01.2020 року не містить відомостей про банківську карту, її реквізитів, на яку б відповідач мав отримати кредитні кошти відповідно до умов договору. Порядок отримання коштів кредиту в договорі відсутній. На підтвердження виконання умов договору позивачем надано платіжне доручення № 38f0e7f6-8075-4349-9207-34ecdc043f03 від 09.01.2020 року про перерахування коштів [PERSON] , призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 913458748 від 09.01.2020, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Також позивачем надано довідку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», згідно якої вбачається, що надавачем платіжних послуг АТ КБ «ПриватБанк» здійснено платіжну операцію у сумі 8000 грн на рахунок/платіжну карту отримувача № 5168-75ХХ-ХХХХ-6615, [PERSON] , транзитний рахунок для перерахування коштів отримувачу: [NUMBER] , ідентифікатор платіжної операції: 38f0e7f6-8075-4349-9207-34ecdc043f03, дата та час проведення 09.01.2020 11:33:48 (т. 1 а.с. 185-187). Згідно наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки від 26.11.2025 року №20.1.0.0.0/7-251124/108139-БТ (т. 2 а.с. 21-22) вбачається, що на ім`я [PERSON] в Банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Також емітувались інші картки. Згідно виписки по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 09.01.2020 по 14.01.2020 року вбачається, що 09.01.2020 року через LiqPay здійснено переказ з карти на карту від 09-01-2020 ID платежу 1214693039 на суму 8000 грн. Відомостей про платіжний сервіс переказу коштів, ID платежі матеріали кредитного договору не містять. Інформації стосовно транзитного рахунку для перерахування коштів отримувачу [NUMBER] , та кому належний цей рахунок суду не надано. Доказів того, що саме платіжна картка № [NUMBER] , на яку було перераховано кошти відповідно до наданих позивачем документів, та картка № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) на яку через сервіс LiqPay здійснено переказ з картки на карту стосується саме кредитного договору № 913458748 від 09.01.2020 року, а не будь-якої іншої платіжної операції суду не надано. Також судом установлено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги право до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги (т. 1 а.с. 194-197). 28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року про продовження строку дії Договору до 31 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 199 зворот). 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року. Додатковою угодою продовжено строк дії Договору до 31 грудня 2021 року (т. 1 а.с. 200-203). 31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року про продовження строку дії Договору до 31 грудня 2022 року включно (т. 1 а.с. 205). 31 грудня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 31 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року про продовження строку дії Договору до 31 грудня 2023 року включно (т. 1 а.с. 205 зворот). 31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 32 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року. Додатковою угодою продовжено строк дії Договору до 31 грудня 2024 року (т. 1 а.с. 206). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 88 від 08.07.2020 року, до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №913458748 від 09.01.2020 року у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги на загальну суму 20867,00 грн (т. 1 а.с. 207-208). У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) відступило право грошової вимоги ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (фактор) відповідно до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до умов якого відбулося відступлення на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Права вимоги від клієнта до фактора переходять з моменту підписання сторонами Реєстру прав вимог (т. 1 а.с. 210-212). 03 серпня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року про продовження строку дії Договору до 31.12.2022 року включно (т. 1 а.с. 214 зворот). 30 грудня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Додаткову угоду № 3 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року про продовження строку дії Договору до 30.12.2024 року включно (т. 1 а.с. 215). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №913458748 від 09.01.2020 року на загальну суму 20867,00 грн (т. 1 а.с. 216-217). 04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (клієнт) відступило право грошової вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор) до боржників за кредитними договорами стосовно заборгованостей та набуло відповідні права вимоги (т. 1 а.с. 219-222) Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №913458748 від 09.01.2020 року на загальну суму 20867,00 грн (т. 1 а.с. 224-225). Згідно наданих договір факторингу вбачається, що передача права вимоги відбулася з моменту підписання відповідного реєстру прав вимоги, який є невід`ємною частиною договору (договорів) факторингу, а не в момент укладення таких договорів факторингу. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості та виписки по особовому рахунку за кредитним договором №913458748 від 09.01.2020 року вбачається, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у загальному розмірі 20867,00 грн, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 8000 грн та простроченої заборгованості за процентами 12867,00 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності зі статтею 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстро- ченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовий розгляд відбувається на засадах змагальності. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Представником позивача не доведено факт укладення із первісним кредитом ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем кредитного договору в електронній формі та підписання такого договору в порядку визначеному ст. ЗУ «Про електронну комерцію», та відповідно отримання відповідачем кредитних коштів на свою банківську картку. Суд відхиляє доводи позивача щодо того, що спірний кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем укладений відповідно Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, оскільки це спростовуються наданими суду документами. Посилання представника позивача на те, що доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QR-код (штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору, який у свою чергу розміщений на графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору № 913458748 від 09.01.2020 року не заслуговує на увагу, оскільки такий QR-код (штрих-код) не містить безпосередньої інформацію щодо ідентифікації позичальника та підписання [PERSON] спірного електронного договору. QR-код на графіку розрахунків не дає змоги встановити походження та призначення електронного документа (кредитного договору №913458748 та графіку до нього), а також дату і час його відправлення чи одержання. QR-код на графіку розрахунків не дає змоги здійснити перевірка цілісності та справжності електронного документа шляхом перевірки електронного цифрового підпису. Також твердження представника позивача про те, що відповідач при заповненні заявки на кредит та укладенні кредитного договору особисто обрав для себе суму кредиту та мав змогу ознайомити з умовами договору перед його підписання, зокрема, із Правилами та Паспорт споживчого кредиту, що є його невід`ємною частиною на було надано позичальнику до укладення Договору спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Суд звертає увагу, що згідно п. 4.1 Договору, його невід`ємною частиною є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Матеріали кредитного договору не містять відомості про Паспорт споживчого кредиту, на який посилається позивач у поданих заявах по суті. Позивачем не надано суду Паспорт споживчого кредиту із зазначенням інформації та контактних даних кредитодавця, основні умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та іншу інформацію, яка була б надана відповідачу до укладення кредитного договору. Надані позивачем розрахунки заборгованості, виписка по особовому рахунку за кредитним договором № 913458748, довідка про перерахування коштів, а також витяг з реєстру боржників та не є доказом розміру боргу, який позивач просить стягнути, оскільки позивачем не доведено укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів відповідно до умов спірного кредитного договору. Таким чином, перевіривши та з`ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи всі наявні докази по справі, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. За таких обставин, оскільки судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позову, підстави для застосування позовної давності відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача. За таких обставин, судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed