Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] (далі по тесту - [PERSON] , позивач) звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), третя особа: Приватне акціонерне товариство «Аудиторська фірма «Аналітик» про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з 25 серпня 1973 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними було придбано: -садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; -земельну ділянку площею 9,4 га, розташовану в Полтавській області, Глобинський район, Святилівська сільська рада, кадастровий номер: 5320688100:00:013:0001; -автомобіль ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року; автомобіль STREET FOOD ПТ-013 2015; автомобіль ГАЗ 33021 2445 2000 року; автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143; -129800 простих бездокументарних іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» загальною вартістю 129800 гривень. Оскільки сторони не дійшли згоди стосовно володіння, користування та розпорядження набутим під час шлюбу спільним майном, позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 9,4 га, розташовану в Полтавській області, Глобинський район, Святилівська сільська рада, кадастровий номер: 5320688100:00:013:0001, автомобілі ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року, STREET FOOD ПТ-013 2015, ГАЗ 33021 2445 2000 року, MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143 та 129 800 простих бездокументарних іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» загальною вартістю 129 800 гривень спільною сумісною власністю подружжя та поділити майно наступним чином: -визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] та право власності на частину акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик»; -припинити за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності право власності на садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; -визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 9,4 га, розташовану в Полтавській області, Глобинський район, Святилівська сільська рада, кадастровий номер: 5320688100:00:013:0001, автомобіль ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року, автомобіль STREET FOOD ПТ-013 2015, автомобіль ГАЗ 33021 2445 2000 року, автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143 ; -припинити за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 9,4 га, розташовану в Полтавській області, Глобинський район, Святилівська сільська рада, кадастровий номер: 5320688100:00:013:0001, автомобіль ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року, автомобіль STREET FOOD ПТ-013 2015, автомобіль ГАЗ 33021 2445 2000 року, автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за різницю вартості набутого спільного майна яка становить 4 000 000 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «Аудиторська фірма «Аналітик» про поділ спільного майна подружжя передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 квітня 2019 року цивільну справу передано в провадження судді Лужецькій О.Р. Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі. Призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року заяву представника позивача, [PERSON] про забезпечення позову, задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку площею 9,4 га., кадастровий номер 5320688100:00:013:0001, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, Святилівська сільська рада та автомобілі ГАЗ-САЗ 3508 4250 1992 року, Street Food ПТ-013 2015 року, ГАЗ 33021 2445 2000 року, Mercedes-Benz Vito 113 CDI 2143 2011 року, що належать [PERSON] на праві власності. У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти позову частково просив визнати садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами, земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] та автомобілі ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року, STREET FOOD ПТ-013 2015, ГАЗ 33021 2445 2000 року, MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143 спільною сумісною власністю подружжя. Додатково повідомив про те, що спірна земельна ділянка площею 9,4 га, розташована в Полтавській області, Глобинський район, Святилівська сільська рада, кадастровий номер: 5320688100:00:013:0001 є його особистою приватною власністю, що встановлено рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2016 року. Щодо корпоративних прав наголосив на тому, що статутний капітал ТОВ «Гусине» сформовано за рахунок майна, яке є його особистою приватною власністю, оскільки набуте ним на підставі договору дарування. Звернув увагу, що засновником ДП «Енеїда» станом на грудень 2013 року було ТОВ «Міжнародний бізнес центр». Засновниками ТОВ «МБЦ» були ТОВ «Київська Русь», частка у статутному капіталі - 20%, або 600 000 грн. та [PERSON] , частка у статутному капіталі - 80% або 2400 000 грн. У грудні 2013 року [PERSON] вийшла з ТОВ «МБЦ», внаслідок чого їй було виплачено 2 400 000 грн. Засновником ТОВ «Київська Русь» була [PERSON] , яка на підставі договору дарування від 04 грудня 2013 року подарувала йому частку в статутному капіталі ТОВ «Київська Русь» розміром 100%. Отже, статутний капітал ТОВ «Київська Русь» та ДП «Енеїда» сформований за рахунок особистих коштів та майна [PERSON] Фермерське господарство «Чигирин-Діброва» засноване в 2017 році. [PERSON] має право на отримання частки майна фермерського господарства лише при його ліквідації або у разі припинення його членства у фермерському господарстві. Стягнення на користь [PERSON] компенсації з половини вартості внесеного до статутного капіталу ТОВ «Аудит-капітал», «Бізнесекспертаудит», «Комплекс ОВВ», «Інтерконто» майна в сумі 9 882 грн. визнав. З приводу поділу акцій ПАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» не заперечує щодо компенсації [PERSON] половини вартості акцій в сумі 25 075 грн. Протокольною ухвалою суду від 12 листопада 2019 року зустрічний позов [PERSON] повернуто позивачу. Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року клопотання представника позивача, [PERSON] , задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр» надати інформацію та підтверджуючі документи щодо того, ким, коли і на підставі яких документів було здійснено відчуження 54% простих без документарних іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» на користь [PERSON] та [PERSON] . 18 лютого 2020 року на виконання ухвали суду від 05 лютого 2020 року ТОВ «НВП «Магістр» надано документи на підставі яких було здійснено відчуження простих іменних акцій ПАТ «Аудиторська фірма «Аналітик». Ухвалою суду від 24 червня 2020 року клопотання представника позивача, [PERSON] про зупинення провадження у справі, задоволено. Провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі № 753/59/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватне акціонерне товариство «Аудиторська фірма «Аналітик», товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр», публічне акціонерне товариство «Національний дипозитарій України» про визнання недійсними правочинів та зобов`язання вчинення певних дій. 05 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просив суд визнати садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; автомобілі ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року, STREET FOOD ПТ-013 2015, ГАЗ 33021 2445 2000 року, MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143 спільною сумісною власністю подружжя та поділити майно наступним чином: -визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; -припинити за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності право власності на садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; -визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на квартиру в [ADDRESS] ; -припинити за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на квартиру в [ADDRESS] ; -визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143 ; -припинити за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143 ; -визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на автомобілі ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року, STREET FOOD ПТ-013 2015, ГАЗ 33021 2445 2000 року; -визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на автомобілі ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року, STREET FOOD ПТ-013 2015, ГАЗ 33021 2445 2000 року; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 15 642,97євро, що у гривневому еквіваленті до курсу іноземної валюти становить 438 029 грн. - вартості спільних коштів подружжя в сумі 31 285,95 євро, що у гривневому еквіваленті до курсу іноземної валюти становить 876 058 грн., отриманих [PERSON] з рахунку «Авазу Ентерпрайзез Лімітед»; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 1 200 000 грн. - спільних грошових коштів подружжя в сумі 2 400 000 грн., отриманих [PERSON] в результаті виходу з Товариства з обмеженою відповідальністю «МБЦ» в якості частки в статутному капіталі. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва (суддя Цимбал І.К.) 11 червня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний бізнес центр» про поділ майна подружжя. Призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року клопотання представника відповідача, [PERSON] , задоволено частково. Призначено будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. У зв`язку з відстороненням судді Цимбал І.К. від здійснення правосуддя справу передано для повторного автоматизованого розподілу справ між суддями. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Колеснику О.М. 14 вересня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про зміну предмету позову, в якій просив суд визнати садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; автомобілі ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року, STREET FOOD ПТ-013 2015, ГАЗ 33021 2445 2000 року, MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143, грошові кошти, перераховані з рахунку компанії «Авазу Ентерпрайзес Лімітед» в сумі 31 285,95 євро, що на час розгляду справи становить 1 160 615 грн., вартість частки в статутному капіталі ТОВ «МБЦ» у розмірі 2 400 000 грн., що виплачена на користь [PERSON] спільною сумісною власністю подружжя та поділити майно, визнавши за [PERSON] право власності на садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143 . Визнати за [PERSON] право власності на автомобілі ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року, STREET FOOD ПТ-013 2015, ГАЗ 33021 2445 2000 року. Стягнути з [PERSON] на його користь гроові кошти в сумі 299 680,50 грн., що є частиною коштів, перерахованих з рахунку компанії «Авазу Ентерпрайзес Лімітед» в сумі 31 285,95 Євро, що на час розгляду справи становить 1 160 615 грн. та частину вартості частки у статутному капіталі ТОВ «МБЦ» у розмірі 2 400 000 грн., що була виплачена на користь [PERSON] . Визнати особистою приватною власністю [PERSON] земельну ділянку площею 9,4 га, розташовану в Полтавській області, Глобинський район, Святилівська сільська рада, кадастровий номер: 5320688100:00:013:0001 та акції ПАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» у розмірі 88% (129 800 штук) номінальною вартістю 129 800 грн., що були отримані [PERSON] безоплатно та придбані за особисті кошти. 14 жовтня 2022 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшло Повідомлення про неможливість надання висновку судової оціночно-будівельної експертизи у цивільній справі № 753/9056/20. Ухвалою суду від 02 березня 2023 року об`єднано в одне провадження дві цивільні справи № 753/9056/20за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний бізнес центр» про поділ майна подружжя та № 756/2195/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Аудиторська фірма «Аналітик» про поділ майна подружжя. Передано цивільну справу № 753/9056/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний бізнес центр» про поділ майна подружжя судді Дарницького районного суду м. Києва Лужецькій О.Р. для розгляду об`єднаної цивільної справи. 28 березня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва направив копію рішення по цивільній справі № 2/756/244/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Аудиторська фірма «Аналітик», Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр», Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» про визнання недійсним правочинів та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватне акціонерне товариство «Аудиторська фірма «Аналітик» про поділ спільного майна подружжя за об`єднаним позовом [PERSON] до [PERSON] , 3-тя особа: товариство з обмеженою відповідальністю „Міжнародний бізнес центр" про поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 17 травня 2023 року закрито підготовче провадженні у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року клопотання головача В.В. про призначення комплексної судово-товарознавчої, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи, задоволено. Призначено у справі комплексну судово-товарознавчу, оціночно-будівельну, оціночно-земельну експертизу. Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 22 січня 2026 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимоги на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний бізнес центр» про поділ спільного майна подружжя в частині позовних вимог про визнання за [PERSON] право особистої приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер: 5320688100:00:013:0001, площею 9,4 га, що розташована на території Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України. В судовому засіданні, призначеному на 30 вересня 2025 року представник позивача, [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник проти задоволення позову заперечував частково, зустрічний позов підтримав та просив задовольнити. В судовому засіданні оголошено перерву до 18 листопада 2025 року. Судове засідання, призначене на 18 листопада 2025 року не відбулося у зв`язку із подачею [PERSON] апеляційної скарги на протокольну ухвалу суду від 30 вересня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Після повернення Київським апеляційним судом цивільної справи № 756/2195/19 судом викликано учасників справи в судове засідання на 13.01.2026. В судове засідання, призначене на 13.01.2026 з`явився представник позивача [PERSON] , відповідач та його представник не з`явилися. [PERSON] направив суду клопотання про відкладення розгляду справи. Зазначив про те, що вважає особисту явку в судове засідання обов`язковою, проте участь представника є недоцільною. Просив відкласти розгляд справи, разом з тим вважав за можливе провести розгляд про зняття арешту із земельної ділянки. Суд, заслухавши думку представника позивача, враховуючи строки розгляду справи, її стадію відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, його представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, виходить з наступного. З 25 серпня 1973 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року розірвано. У період шлюбу, а саме 06 червня 2003 року за спільні кошти подружжя [PERSON] було придбано садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] (СТ «Зелений луг») загальною площею 0,0509 га, кадастровий номер: 8000000000:90:983:0024, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомості, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. та зареєстрованим в реєстрі за № 620. 08 липня 2016 року [PERSON] придбано автомобіль ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року,номер шасі: [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ; 02 червня 2016 року автомобіль STREET FOOD ПТ-013 2015,номер шасі: [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ; 03 березня 2016 року автомобіль ГАЗ 33021 2445 2000 року, номер шасі: [NUMBER] ; д.н.з. [NUMBER] та 19 березня 2015 року автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143, номер шасі: [NUMBER] , 2011 року, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до оголошень на сайті AUTO.RIA вартість спірних транспортних засобів визначена позивачем наступним чином: автомобіль ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року - 98 525 грн.; автомобіль STREET FOOD ПТ-013 2015 - 112 881,50 грн.; автомобіль ГАЗ 33021 2445 2000 року - 76 005 грн. та автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143 - 427 880 грн. Згідно інформації на сайті https://smila.gov.ua/db/participant/14274505 Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку зареєструвала випуск акцій простих без документарних загальною кількістю 147 500 штук, номінальною вартістю одна гривня кожна, загальною номінальною вартістю 147 500 грн., що становить частку у статутному капіталі Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» у розмірі 100%, при цьому [PERSON] є власником цінних паперів - акцій простих бездокументарних іменних кількістю - 129 800 шт., що становить 88% статутного капіталу Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» загальною вартістю 129 800 грн. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 15 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу цінних паперів за яким [PERSON] продав [PERSON] 64 900 шт. простих іменних акцій ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик». Розпорядженням ТОВ «НВП «Магістр» від 15 травня 2019 року списано з рахунку в цінних паперах [PERSON] на рахунок в цінних паперах [PERSON] 64 900 шт. простих іменних акцій ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів від 15.05.2019 року. Крім того, 15 травня 2019 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу цінних паперів за яким [PERSON] продав [PERSON] 14 750 шт. простих іменних акцій ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик». Розпорядженням ТОВ «НВП «Магістр» від 15 травня 2019 року списано з рахунку в цінних паперах [PERSON] на рахунок в цінних паперах [PERSON] 14 750 шт. простих іменних акцій ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів від 15.05.2019 року. Рішенням Господарського суду м. Києва від 19 вересня 2014 року у справі № 756/59/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр» та Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити дії, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 та постановою Верховного Суду від 12.06.2025 позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений 15.05.2019 між [PERSON] , як продавцем, Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр», як повіреним, та [PERSON] , як покупцем, щодо відчуження 64 900 простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик». Визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений 15.05.2019 року між [PERSON] , як продавцем, Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр», як повіреним, та [PERSON] , як покупцем, щодо відчуження 14 750 простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик». У задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр» в частині зобов`язання вчинення певних дій відмовлено. Відповідно до положень частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до положень якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Випадки, коли набуте за час шлюбу майно є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка, встановлені статтею 57 цього Кодексу. Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 зазначеної норми особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Отже, виходячи з того, що в Україні діє загальний режим спільності майна подружжя, згідно з яким майно, набуте в шлюбі, вважається таким, що належить подружжю, то у зв`язку з цим речі, набуті за час шлюбу, автоматично підпадають під режим спільного майна подружжя. За принципом змагальності цивільного судочинства кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (частина 3 статті 12, частина 1 статті 81 ЦПК України), проте жодних заперечень проти позову в цій частині та доказів на спростування спільності майна відповідачем не надано, навпаки в поданому [PERSON] позові зазначалося про спільну сумісну власність спірного майна. Крім того, відповідач не спростовував визначену позивачем вартість спірних автомобілів та фактично погодився із нею. Отже з огляду на те, що заявлені до поділу садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] (СТ «Зелений луг»), а також автомобіль ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року,автомобіль STREET FOOD ПТ-013 2015,автомобіль ГАЗ 33021 2445 2000 року та автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143 були набуті в період зареєстрованого шлюбу сторін, наявні підстави вважати їх об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки сторони не домовилися про поділ майна за взаємною згодою, що передбачено частиною 2 цієї статті, даний спір повинен вирішуватися судом. Позивач просила визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , а за [PERSON] право власності на автомобіль ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року, автомобіль STREET FOOD ПТ-013 2015, автомобіль ГАЗ 33021 2445 2000 року, автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143 . Натомість [PERSON] у своєму позові просив суд визнати за ним право власності на садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами, земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] та на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO [NUMBER] , а за [PERSON] право власності на автомобілі ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року, STREET FOOD ПТ-013 2015, ГАЗ 33021 2445 2000 року. Згідно із статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з частини 1 статті 70 цього Кодексу встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Посилання [PERSON] на постійне володіння та користування нею спірним будинком та земельною ділянкою як підставу виділення їй у власність спірного майна суд не приймає, оскільки позивачем не надано належних доказів на доведення вказаних обставин, навпаки такі доводи спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Аргументи [PERSON] як на підставу виділення йому у власність спірного садового будинку та земельної ділянки на вартість майна, що виділяється [PERSON] суд не бере до уваги, оскільки вони не можуть бути підставою для виділення йому у власність вказаного майна. Таким чином, враховуючи, що спірний садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] були набуті сторонами за час шлюбу, то вони є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, тому суд приходить висновку про їх поділ між сторонами, виходячи із засад рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частині на садовий будинок [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Задоволення вимоги про поділ садового будинку [ADDRESS] у СТ «Зелений луг» разом із будівлями, спорудами та земельної ділянки як спільної сумісної власності шляхом визнання за позивачем та колишньою дружиною права власності на її частину за кожним саме собою свідчить про припинення правового режиму спільної сумісної власності на такі об`єкти. Тому немає підстав для зазначення в резолютивній частині рішення про припинення такого режиму щодо зазначеного майна. Як вбачається з листа Регіонального сервісного центру в м. Києві від 11 вересня 2018 року 08 липня 2016 року [PERSON] придбано автомобіль ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року,номер шасі: [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ; 02 червня 2016 року автомобіль STREET FOOD ПТ-013 2015,номер шасі: [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ; 03 березня 2016 року автомобіль ГАЗ 33021 2445 2000 року, номер шасі: [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] та 19 березня 2015 року автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143, номер шасі: [NUMBER] , 2011 року, д.н.з. [NUMBER] , що також підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до оголошень на AUTO.RIA вартість спірних транспортних засобів визначена позивачем наступним чином: автомобіль ГАЗ-САЗ 350804250 1992 року - 98 525 грн.; автомобіль STREET FOOD ПТ-013 2015 - 112 881,50 грн.; автомобіль ГАЗ 33021 2445 2000 року - 76 005 грн. та автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 113 CDI2143 - 427 880 грн. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема позовної заяви [PERSON] та [PERSON] вартість спірних автомобілів є однаковою в обох позовах. Під час розгляду справи сторони не зверталися з клопотанням про доручення доказів (висновків експертів,тощо), що спростовували заявлену вартість автомобілів, що свідчить про згоду колишнього подружжя щодо їх вартості, тому суд при вирішенні даного спору буде виходити з погодженої сторонами вартості майна. Так, відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Оскільки автомобіль був придбаний у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, відтак це спільне майно подружжя. Відповідач не заперечував дану обставину. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, 2 ст. 71 СК України). Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджується в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Частиною 1 та 2 ст. 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Частиною 2 статті 183 ЦК України визначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Автомобіль є неподільною річчю. Позивач бажає виділу своєї частки майна шляхом отримання грошової компенсації такої частки. Виходячи з презумпції рівності часток подружжя в спільному майні, автомобілі належали кожному із співвласників по 1/2 частині. Разом з тим, виходячи з того, що автомобілі були придбані у період шлюбу, фактичним користувачем є [PERSON] , суд вважає, за потрібне залишити спірні автомобілі у власності [PERSON] та стягнути з останнього на користь [PERSON] компенсацію за 1/2 частину вказаних автомобілів, як спільного майна подружжя, у розмірі в розмірі 357 645 гривень 75 копійок (98 525+112 881+76 005+427 880 / 2). Щодо поділу акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» слід зазначити наступне. Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі з [PERSON] [PERSON] придбано 129 830 простих іменних бездокументарних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» (54 575 акцій за договором від 09.10.2006 та 75 255 акцій після перерозподілу часток у 2000 році) номінальною вартістю 1 грн. за 1 шт., загальною вартістю 129 830 грн. Оскільки 129 830 простих іменних бездокументарних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» були набуті сторонами за час шлюбу, то вони є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, відтак, виходячи з принципу рівності часток подружжя у спільному майні, частка кожного із подружжя становить 64 915 шт. простих іменних бездокументарних акцій (129 830/2). Перебуваючи у шлюбі, 15 травня 2019 року [PERSON] розпорядився акціями на власний розсуд, тобто відчужив 79 650 простих іменних бездокументарних акцій (64 900 за договором купівлі-продажу цінних паперів від 15.05.2019 та 14 750 за договором купівлі-продажу цінних паперів від 15.05.2019) без згоди другого з подружжя. Рішенням Господарського суду м. Києва від 19 вересня 2014 року у справі № 756/59/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр» та Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити дії, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 та постановою Верховного Суду від 12.06.2025 позовні вимоги, задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений 15.05.2019 між [PERSON] , як продавцем, Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр», як повіреним, та [PERSON] , як покупцем, щодо відчуження 64 900 простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик». Визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений 15.05.2019 року між [PERSON] , як продавцем, Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр», як повіреним, та [PERSON] , як покупцем, щодо відчуження 14 750 простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик». У задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Магістр» в частині зобов`язання вчинення певних дій відмовлено. Стаття 57 СК України дає визначення майна, яке належить до особистої приватної власності кожного з подружжя. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Статтею 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери. Спірні цінні папери (акції) були придбані відповідачем за час шлюбу сторін та за спільні кошти подружжя, що встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 19 вересня 2014 року у справі № 756/59/20, тому не підлягає доказуванню відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» та статті 194 ЦК України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. За частиною першою статті 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств. Акція є неподільною. Порядок реалізації прав співвласників акції (акцій) визначається Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств. Відповідно до частини першої статті 197 ЦК України до особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять у сукупності всі права, які ним посвідчуються (права за цінним папером). Закон України «Про акціонерні товариства» визначає корпоративні права як сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами. У пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: грошові кошти, акції та інші цінні папери. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Таким чином, оскільки спірні акції є іменними, тобто персоніфікують права особи, яка є їх власником, а право акціонера є корпоративним, і надає йому право на участь в управлінні приватним акціонерним товариством, вони були придбані за час шлюбу сторін за спільні кошти подружжя та [PERSON] не може набути право власності на такі іменні акції у порядку поділу спільного сумісного майна, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості замість частки у праві спільної сумісної власності на акції Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» в кількості 64 915 шт., номінальною вартістю 1 грн за 1 шт. в розмірі 64 915 грн. та визнання за [PERSON] права власності на 50 150 штук простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик». Щодо корпоративних прав слід зазначити наступне. Під час шлюбу [PERSON] за спільні кошти подружжя було набуто корпоративні права юридичних осіб: Дочірне підприємство «Енеїда», Товариство з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Аудит - капітал», Аудиторська фірма у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерконто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс О.В.В.», Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнесекспертаудит», Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська Русь». Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджено, що станом на 21.09.2018 [PERSON] був засновником ДП «Енеїда», розмір внеску до статутного фонду - 279 525,45 грн. та засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська Русь», розмір внеску до статутного фонду - 1 767 575 грн. Засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний бізнес центр» були Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська Русь» з часткою в статутному капіталі - 20% або 600 000 грн. та [PERSON] , частка в статутному капіталі - 80% або 2 400 000 грн. 13 грудня 2013 року [PERSON] направила Загальним Зборам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний бізнес центр» нотаріально посвідчену заяву про вихід зі складу учасників ТОВ «Міжнародний бізнес центр» з проханням виплатити їй вартість належної їй частки у статутному капіталі ТОВ «Міжнародний бізнес центр» у розмірі 2 400 000 грн. Грошові кошти в сумі 2 400 000 грн. були сплачені [PERSON] 18.12.2013 згідно платіжного доручення від 18.12.2013. 04 грудня 2013 року [PERSON] , учасник ТОВ «Київська Русь» подарувала [PERSON] частку в статутному капіталі ТОВ «Київська Русь» розміром 100% (1 767 575 грн.), що підтверджується Договором дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська Русь» від 04 грудня 2013 року. Виходячи з того, що станом на кінець грудня 2013 року статутний капітал ТОВ «Київська Русь» був сформований за рахунок особистого приватного майна [PERSON] , набутого ним за час шлюбу з [PERSON] , але на підставі Договору дарування, суд приходить до висновку, що спірне майно, що є особистою приватною власністю [PERSON] та розподілу не підлягає. Разом з тим, вимога [PERSON] про виплату половини вартості коштів в розмірі 1 200 000 грн., які [PERSON] , отримала в результаті виходу зі складу учасників ТОВ «МБЦ» в 2013 році та грошові кошти в розмірі 15 642,975 євро, які [PERSON] отримала з рахунку компанії «Авазу Ентерпрайзес Лімітед» задоволенню не підлягає, оскільки [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів того, що розпорядження грошовими коштами здійснено [PERSON] проти його волі і не в інтересах сім`ї, що є його процесуальним обов`язком. Щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Гусине» слід зазначити наступне. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 04.12.2007 створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Гусине». Засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Гусине» були ТОВ «Інвестиційна група «Проект-А», розмір внеску до статутного фонду - 23 000 грн., ПАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», розмір внеску - 500 000 грн., [PERSON] - розмір внеску до статутного фонду - 2 124 000 грн., [PERSON] - розмір внеску до статутного фонду - 1 036 000 грн. Розмір статутного фонду - 3 683 000 грн. Згідно п.6.1.4. Статуту [PERSON] володіє часткою у розмірі 57,67% статутного капіталу, що в грошовому еквіваленті становить 2 124 000 грн. Дана частка сформована за рахунок наступного майна: -господарська будівля площею 63,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , вартістю 53 500 грн., -господарська будівлі - приміщення корівника площею 122,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , вартістю 40 000 грн., -господарська будівля - приміщення корівника площею 1027,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , вартістю 334500 грн., -господарська будівля - приміщення корівника площею 1443,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , вартістю 470000 грн., -господарська будівля - приміщення корівника площею 932,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , вартістю 303 500 грн., -господарська будівля - приміщення корівника площею 1052,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , вартістю 343 500 грн. -господарська будівлі площею 860,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , вартістю 179 000 грн. -господарська будівля - приміщення дизельної площею 48,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , вартістю 400 000 грн. З матеріалів справи вбачається, що статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Гусине» було сформовано за рахунок майна, що належало [PERSON] на праві особистої приватної власності, оскільки було набуто ним за договорами дарування нерухомого майна від 17 травня 2011 року, договором дарування від 28.10.2015 року, тому таке майно не є предметом поділу між подружжям. Щодо вимоги про виплату компенсації за частку в статутному капіталі ТОВ «Аудит-капітал», ТОВ «Бізнесексперт аудит», ТОВ «Комплекс ОВВ», ТОВ «Інтерконто», Фермерське господарство «Чигирин-Діброва» слід вказати наступне. Згідно Відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємця та громадських формувань від 04.09.2025 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс О.В.В.» зареєстровано 14.11.2000, статутний фонд становить 11 800 грн, розмір частки [PERSON] - 9 204 грн., Аудиторська фірма у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерконто» зареєстровано 09.02.2001, розмір статутного фонду - 5 000 грн., розмір частки [PERSON] - 1500 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма «Бізнесекспертаудит» зареєстровано 11.07.1997, розмір статутного фонду - 50000 грн., розмір частки [PERSON] - 4 700 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Аудит-капітал», зареєстровано 15.11.2001, розмір статутного фонду - 11 800 грн., розмір внесків до статутного фонду - 2360 грн., Фермерське господарство «Чигирин-Діброва», зареєстровано 27.01.2017, розмір статутного капіталу - 150 000 грн., розмір частки [PERSON] - 150 000 грн. В судовому засіданні [PERSON] визнав вимоги щодо стягнення з нього на користь [PERSON] грошової компенсації половини вартості внесеного до статутного капіталу ТОВ «Аудит-капітал» (розмір частки в статутному капіталі - 2 360 грн.), ТОВ «Бізнесексперт аудит» (розмір частки в статутному капіталі - 4 700 грн.), ТОВ «Комплекс О.В.В.» (статутний капітал - 9 204 грн.), ТОВ «Інтерконто» (розмір частки в статутному капіталі - 3 500 грн.) майна в разі поділу майна подружжя в розмірі 9 882 грн. (19 764 грн. /2). Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов: визнання їх усіма учасниками справи та відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. Матеріали справи та позиція її учасника - [PERSON] свідчать про те, що він визнавав обставини належності спірного майна до спільної сумісної власності подружжя, а тому суд дійшов висновку про доведеність позову в цій частині із застосуванням ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Фермерське господарство «Чигирин - Діброва» За статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Отже, наведеними нормами закріплено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, яка означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Така презумпція може бути спростована, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Частиною першою статті 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Отже, чоловік та дружина розпоряджаються цим майном за взаємною згодою, наявність якої презюмується. Одним із способів розпорядження власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення господарської діяльності, крім випадків, установлених законом; законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (стаття 320 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Тому засновники (учасники) наділяють юридичну особу майном, на яке вона набуває право власності. Отже, з моменту внесення грошових коштів чи іншого майна як вкладу до статутного (складеного) капіталу ФГ таке майно втрачає ознаки об`єкта права спільної сумісної власності подружжя. Тому, в разі передання подружжям свого майна для здійснення підприємницької діяльності шляхом участі одного з них у заснуванні фермерського господарства зазначене майно стає власністю такого господарства, а подружжя набуває право на частку в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства, яка стає замінником відповідного корпоративного вкладу . Таким чином, частка в статутному (складеному) капіталі ФГ, яка придбана (набута) за рахунок спільних коштів подружжя, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Формується така правова модель: лише один з подружжя стає учасником господарства і саме йому належать усі права з частки, однак сама частка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про виплату [PERSON] частки у праві спільної сумісної власності у статутному капіталіФермерського господарства «Чигирин-Діброва» в розмірі 75 000 грн. (150 000/2), а всього, вирішуючи питання про корпоративні права з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню грошова компенсація вартості частки у праві спільної сумісної власності у статутному капіталі Фермерського господарства «Чигирин-Діброва», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Аудит-капітал», Аудиторської фірми у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерконто», Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс О.В.В.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнесекспертаудит» в розмірі 84 882 грн. (9 882 грн.+ 75 000 грн.). Щодо заяви позивача [PERSON] про відступ від засад рівності часток подружжя. Статтею 70 СК України передбачено випадки, коли суд має право відступити від начал рівності часток подружжя у праві спільної власності. По-перше, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя у спільній сумісній власності подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. По-друге, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Обов`язок щодо доведення обставин, які б вказували на наявність таких обставин покладається на особу, яка ініціює питання про збільшення частки у спільному сумісному майні подружжя Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша,третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)). Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)). Разом з тим, обставини, зазначені позивачем самі по собі з огляду на положення ст. 70 СК України не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. [PERSON] не довела, що [PERSON] не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для відступу від засад рівності часток подружжя у спільній сумісній власності. Щодо інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи та наведених в усних поясненнях, суд зазначає, що у п. 23 Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 (заява №63566/00) «Пронін проти України» зазначено, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] та часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] . Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial