Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Адвокат Конюшенко Марія Анатоліївна в інтересах [PERSON] звернулася 13 листопада 2025 року до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якому прохали встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу-трудових книжок серія [NUMBER] , виданій 11.11.1991 року на [NUMBER] від 08.02.1988 р. в яких прізвище заявника, ім`я та по батькові вказано на російській мові. Встановити факт належності [PERSON] , [INFO] правовстановлюючого документу, а саме архівної довідки від 20.03.2025 № 07-07/75 , виданої Барвінківським виконавчим комітетом міської ради Ізюмського району Харківської області. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із перерахунком пенсії, звернувся до ГУ ПФУ у Полтавській області. Відповідно до рішення від 08.07.2025 № 163750032214 заявнику було відмовлено в оформленні пенсії за віком, оскільки в архівній довідці від 20.03.2025 № 07-07/75 дані заявника зазначено із скороченням [PERSON] . Окрім того, в усному порядку у ГУ ПФУ в Полтавській області заявнику було роз`яснено, що надана ним трудова книжка написана на російській мові і його дані відрізняються написанням від паспортних даних, тому необхідно встановити факт належності йому правовстановлюючого документу. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 17.11.2025 року прийнято до розгляду заяву адвоката Конюшенко Марії Анатоліївни в інтересах [PERSON] , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Заявник та його представник надали заяву про розгляд справи без їх участі. Заяву підтримують у повному обсязі. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином про що в матерілах справи міститься підтвердження про вручення рекомендованого повідомлення. Суд вважає за можливе розглянути справу за вказаної явки учасників процесу ухваливши рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із перерахунком пенсії, звернувся до ГУ ПФУ у Полтавській області. Відповідно до рішення від 08.07.2025 № 163750032214 заявнику було відмовлено в оформленні пенсії за віком, оскільки в довідці за період роботи в колгоспі від 20.03.2025 № 07-07/75 ПІБ заявника зазначено із скороченням [PERSON] . Окрім того, в усному порядку у ГУ ПФУ в Полтавській області заявнику було роз`яснено, що надана ним трудова книжка написана на російській мові і його дані відрізняються написанням від паспортних даних, тому необхідно встановити факт належності йому правовстановлюючого документу. Так, відповідно до архівної довідки від 20.03.25 № 07-07/75 вбачається, що в документах архівного фонду колгоспу « Жовтень» Барвінківського району Харківської області в книгах обліку праці та розрахунків з членами колгоспу відділення значиться « [PERSON] ». Трудова книжка [NUMBER] видана на ім`я « [PERSON] , [INFO] » і в ній мається запис про прийняття на роботу 15.12.1987 в члени колгоспу «Жовтень» та звільнення з колгоспу « Жовтень» 04.10.1991 г. Згідно трудової книжки [NUMBER] виданій 11.11.1991 р. вона також видана на ім`я « [PERSON] , [INFO] » Вирішити такі розбіжності у позасудовому порядку не представляється можливим, так як трудові книжки були видані за часів СРСР, одна з них у м. Горлівці, яка наразі є окупованою територією, а архівна довідка складена на основі документів наявних у архіві і самостійно виправити дані заявника не представляється можливим. Вказана обставина стала підставою звернення до суду із даною заявою. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З поданих суду документів вбачається, що у паспорті громадянина України, виданого 04 вересня 2014 року Ізюмським РС ГУ ДМС України в Харківській області , серія МТ347746 дані заявника вказано як [PERSON] , [INFO] . Також у свідоцтві про народження серія [NUMBER] , виданого 28 липня 1971 року дані заявника вказано як [PERSON] , батьками вказано- [PERSON] та [PERSON] . Крім того згідно картки платника податків, виданої Державною податковою інспекцією у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області 05.04.2017 дані заявника вказані як [PERSON] , [INFO] . Згідно посвідчення серія [NUMBER] , виданого за підписом начальника персоналу-заступника начальника штабу військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] 21 березня 2016 року дані заявника вказано як [PERSON] . У пенсійному посвідченні № [NUMBER] серія [NUMBER] виданого Пенсійним фондом України 09.04.2025 дані заявника вказано як [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про шлюб, виданого 20 жовтня 2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1951 дані заявника вказано як [PERSON] , [INFO] . Проте у трудових книжках: серія [NUMBER] , виданій 11.11.1991 року на [NUMBER] від 08.02.1988 р. дані заявника вказані на російській мові. Заявнику було відмовлено в оформленні пенсії за віком, оскільки в довідці за період роботи в колгоспі від 20.03.2025 № 07-07/75 його дані зазначено із скороченням [PERSON] . Вказані вище трудові книжки були заповнені на російській мові, були видані за часів СРСР, одна з них у м. Горлівці, яка наразі є окупованою територією, а архівна довідка складена на основі документів наявних у архіві і самостійно виправити дані заявника не представляється можливим. Через такі неточності заявник позбавлений можливості реалізувати свої права на здійснення перерахунку пенсії. У позасудовому порядку внести виправлення у вказані вище документи не представляється можливим. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Згідно п.6 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Також, відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Вказаний факт має для заявника [PERSON] юридичне значення, іншим шляхом встановити його неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту, що має юридичне значення , а саме встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу-трудових книжок серія [NUMBER] , виданій 11.11.1991 року на [NUMBER] від 08.02.1988 р. в яких прізвище заявника, ім`я та по батькові вказано на російській мові та встановити факт належності [PERSON] , [INFO] правовстановлюючого документу, а саме архівної довідки від 20.03.2025 № 07-07/75 , виданої Барвінківським виконавчим комітетом міської ради Ізюмського району Харківської області. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved