Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

ТОВ «ФК "КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 17.02.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Позивач зазначав, що 28.07.2021 між первісним кредитором ТОВ «ЗАЙМЕР» правонаступником якого є ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», та відповідачем укладено кредитний договір №200489 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума виданого кредиту склала 2400 гривень на строк 27 днів. Позивач вказував, що станом на 16.04.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 12144 грн., що складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2400 грн. та за процентами в розмірі становить 9744 грн. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №200489 від 28.07.2021 в сумі 12144 грн. та понесенні судові витрати зі сплати судового збору. Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду в судове засіданні не прибув, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності позивача у разі неявки відповідача. Також, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суду не повідомив, своїм правом на подачу відзиву не скористався. За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ураховуючи те, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не прибули. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.02.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , як до боржника, який зазначений в реєстрі. Також, судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що 28.07.2021 між первісним кредитором ТОВ «ЗАЙМЕР», правонаступником якого є ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», та відповідачем укладено кредитний договір №200489 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума виданого кредиту склала 2400 гривень на строк 27 днів. Разом з тим, в укладеному між сторонами договорі передбачено процентну ставку в розмірі 2,0 % в день. Встановлено, що відповідач умови договору порушив, кредитні кошти не повернув, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При визначенні розміру заборгованості за кредитним договором судом враховується таке. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 200489 від 28.07.2021 в сумі 12144 грн., що складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2400 грн. та за процентами в розмірі становить 9744 грн. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судових й збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача. Також позивачем понесені та документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 10500 грн. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому стягненню в сумі 3000 грн.

Outcome: approved