Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новобаварського районного суду м. Харкова з позовом з урахуванням уточнень до [PERSON] , третя особа: Харківська міська рада в якому просить визнати [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , такою, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 25.01.1989 року позивач, [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] . На даний час в даній квартирі зареєстровані: позивач - [PERSON] , [INFO] , дружина позивача - [PERSON] , [INFO] , дочка позивача - [PERSON] , [INFO] , дочка позивача - [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , в 2013 році виїхала в Автономну Республіку Крим, з того часу вона не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей її в квартирі не має, квартирою вона не цікавиться. Через реєстрацію та право проживання в житловому приміщенні відповідач істотно обмежує права позивача, щодо права володіння, користування і розпорядження житловим приміщенням. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 04.09.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Представник третьої особи Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення по справі в яких просив розгляд справи проводити за відсутності представника Харківської міської ради за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії ордеру на житлове приміщення " 063523 від 06.12.1988 року та копії рішення від 06.12.1988 № 190-1, [PERSON] , було виділено житлове приміщення, житловою площею 21.0 кв.м., що складається з 1 кімнатної квартири за адресою [ADDRESS] . Згідно до інформаційних довідок з Реєстру територіальної громади місті Харкова від 09.09.2025 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: в [ADDRESS] . Таким чином, між сторонами склались житлові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України та Житловим кодексом Української РСР. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права. Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та невикористання житла за його прямим призначенням понад один рік. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved