Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

25 листопада 2025 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 448024 від 13.10.2022 у розмірі 123 096 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 13.10.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № 448024 шляхом приєднання відповідача до умов кредитування через інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з умовами договору відповідачеві було надано кредит у розмірі 13 800 грн строком на 365 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 803 % річних (2,20 % на день). Кредит надавався на споживчі потреби. Позивач зазначає, що кредитний договір укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі Кредит», які є публічною офертою та розміщені на офіційному веб-сайті кредитодавця. Факт укладення договору підтверджується електронними даними, Паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, а також реєстрацією відповідача в інформаційній системі кредитодавця. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлений строк не повернув, проценти не сплатив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 448024 від 13.10.2022 року перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Станом на дату звернення до суду загальна заборгованість відповідача становить 123 096,00 грн, з яких: 13 800,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 109 296,00 грн заборгованість за процентами. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 26.11.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі повторної неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзив на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № 448024 , шляхом приєднання відповідача до публічної оферти кредитодавця в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи Товариства та одноразового ідентифікатора. Як вбачається з матеріалів справи, укладення кредитного договору здійснювалося відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі Кредит» (нова редакція), які є публічною пропозицією кредитодавця та розміщені на його офіційному веб-сайті. Зазначені Правила містять істотні умови кредитування, порядок укладення кредитного договору, права та обов`язки сторін, умови нарахування процентів, а також порядок повернення кредиту. Відповідно до положень Правил, кредитний договір укладається в електронній формі шляхом подання споживачем заявки, підтвердження ознайомлення з умовами кредитування та підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що надсилається на номер мобільного телефону споживача. Факт використання одноразового ідентифікатора є підтвердженням волевиявлення споживача на укладення договору. Окрім того, я встановлено з умов договору, розділ перший, пунк 1.1. Укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно п. 1.2. На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 13 800,00 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 365 днів (в) (день). Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для Споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит , що є Додатком №1 до цього Договору. У Споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій, формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора. Відповідно до п. 1.5. Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.6. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. 1.7. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47 541,10 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 123 096 грн. А згідно п. 1.9. обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що Договір буде виконаний сторонами в повному обсязі відповідно до його умов. Тобто відповідач, підписуючи вказаний договір, був обізнаний з сумою реальної вартості кредиту, в разі прострочення його виплати та повернення. Згідно зі статтями 205, 207 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися в електронній формі, а письмова форма правочину вважається дотриманою, якщо його зміст зафіксовано в електронному документі. Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 13 800 грн , строком на 365 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному умовами договору та Паспортом споживчого кредиту. Кредит надавався на споживчі (особисті) потреби. Факт надання кредитних коштів підтверджується платіжними документами та матеріалами справи, що свідчить про належне виконання первісним кредитодавцем своїх зобов`язань за договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у строк, встановлений договором. Як убачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлений строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив, унаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом також встановлено, що 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 448024 від 13.10.2022 року перейшло до позивача у цій справі. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу належного кредитора за спірним зобов`язанням та має право вимагати від відповідача виконання грошового зобов`язання в повному обсязі. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на дату звернення до суду загальний розмір заборгованості відповідача становить 123 096,00 грн, з яких: 13 800,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 109 296,00 грн заборгованість за процентами за користування кредитом. Вказаний розрахунок відповідає умовам кредитного договору та Правил надання кредиту, відповідачем не спростований, доказів погашення заборгованості або заперечень щодо її розміру суду не надано. Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором або доказів погашення заборгованості суду не надав, розрахунок заборгованості не спростував, у зв`язку з чим суд визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості обґрунтованими. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані: засвідчена копія договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, засвідчена копія акту наданих послуг правової (правничої) допомоги за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, Засвідчена копія детального опису наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, Засвідчена копія ордера на надання правничої (правової) допомоги. Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 8 000 грн. Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial