Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі Товариство) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором позики № 6189153 від 21.09.1023 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маніфою" та [PERSON] , у розмірі 43 680,00 грн. Позов обґрунтований тим, що Товариство на підставі договору факторингу набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 6189153 від 21.09.1023 р., грошові зобов`язання за яким з повернення кредиту та сплати процентів [PERSON] належним чином не виконувала, у зв`язку з чим має заборгованість. [PERSON] своєї позиції щодо предмета спору в порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маніфою" (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір про надання позики № 6189153 від 21.09.1023 р. від 21.09.1023 р. (з додатком), за умовами якого Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обовязок повернути також суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти за користування позикою, сума позики 18 000,00 грн., строк позики до 15.11.2023 р. (55 днів) , дата надання позики 21.09.2023 р., акційна процента ставка 2,49% на день, базова процента ставка 2,49% на день, основна процента ставка 3,00% на день, позика надається Позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] (а. с. 7 13). Між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маніфою" укладено договір факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 р., додаткову угоду від 11.01.2024 р. до нього, складено відповідний реєстр боржників та підписано відповідний акт прийому-передачі реєстру боржників, на підставі яких право вимоги за договором позики № 6189153 від 21.09.1023 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маніфою" та [PERSON] , перейшло до Товариства (а. с. 17 24). Відповідно до частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1080 Цивільного кодексу України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Таким чином Товариство набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 6189153 від 21.09.1023 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маніфою" та [PERSON] . Разом з тим, з постанов Верховного Суду випливає, що для стягнення боргу недостатньо надати кредитний договір та розрахунок заборгованості, потрібно надати і докази видачі кредиту. Це може бути: меморіальний ордер, виписка по рахунку, заява на видачу готівки, платіжне доручення, тощо. Такі документи повинні відповідати положенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Якщо кредитор не подає такі документи з позовною заявою, то суд повинен відмовити в задоволенні позову через недоведеність наявності заборгованості (наприклад, постанова від 20.05.2022 р. у справі № 336/4796/18). Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів (меморіального ордеру, виписки по рахунку, заяви на видачу готівки, платіжної інструкції тощо), на підставі яких Суд може з`ясувати обставини, які мають значення для справи, а саме чи виконано Товариством з обмеженою відповідальністю "Маніфою" перед [PERSON] грошове зобов`язання за договором позики № 6189153 від 21.09.1023 р. (чи надано [PERSON] позику у розмірі 18 000,00 грн. шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , як це передбачено умовами договору, або іншим чином), якщо виконано, то яка дійсна заборгованість [PERSON] за цим договором та з чого вона складається, зокрема, які платежі, передбачені договором, були сплачені [PERSON] . Тобто, Товариством не подано належних та допустимих доказів (первинних документів) виконання грошового зобов`язання Товариством з обмеженою відповідальністю "Маніфою" перед [PERSON] за договором позики № 6189153 від 21.09.1023 р. (подані Товариством розрахунок заборгованості (а. с. 25) та витяг з реєстру боржників № 1 від 11.01.2024 р. (а. с. 24) такими доказами не є). Враховуючи викладене, Суд вважає, що Товариством не доведено, що [PERSON] має заборгованість за договором договором позики № 6189153 від 21.09.1023 р. у розмірі 43 680,00 грн. При цьому Суд позбавлений можливості з`ясувати обставини щодо наявності заборгованості [PERSON] за цим договором та її розміру, оскільки матеріали справі не містять необхідних для цього належних та допустимих доказів. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства.

Outcome: dismissed