Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі Товариство) звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві (а.с. 2 9), відповіді на відзив (а.с. 52 55) викладено наступну позицію. На підставі укладеного 24 квітня 2021 року договору № 766951993 (далі договір) ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надано [PERSON] кредит у сумі 10 000 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом, строком на 30 днів (з можливістю пролонгації строку кредитування). Позичальник грошові зобов`язання за договором (щодо повернення кредиту, сплати процентів) належним чином не виконувала, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Внаслідок передачі прав вимоги за факторинговими договорами й додатковими угодами до них, право вимоги за кредитним договором від 24 квітня 2021 року № 766951993 перейшло до позивача. За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 45 818 грн. (що станом на 25 червня 2025 року складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 10 000 грн., заборгованості за несплаченими процентами 35 818 грн.). Відповідачем позов не визнаний поданий відзив. У відзиві (а.с. 38 42) викладено наступні заперечення проти позову. На виконання укладеного 24 квітня 2021 року між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору № 766951993 з орієнтовною вартістю кредиту за весь строк користування 11 110 грн. нею оплачено 17 712 грн., що перевищує зазначену договорі та паспорті споживчого кредиту вартість кредиту. Проценти кредиторами були нараховані поза строком кредитування, а розмір позовних вимог 45 818 грн. не відповідає розміру заборгованості, зазначеному в її розрахунку 35 238 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач та її представник, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилися; представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його та його довірителя відсутності. Судом ухвалено про проведення судового засідання за відсутності учасників справи. Судом встановлено, що 24 квітня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в електронній формі укладено договір №766951993, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 10 000 грн. на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. [PERSON] кредит у розмірі 10 000 грн. одержала 24 квітня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про переказ коштів згідно з договором № 766951993 отримувачу [PERSON] . Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунків та виписки з особового рахунку за кредитним договором відповідач порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів внаслідок чого, станом на 25 червня 2025 року допустила заборгованість в сумі 45 818 грн., яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням 10 000 грн., заборгованості за процентами, нарахованими за період з 24 квітня 2021 року по 31 серпня 2023 року 35 818 грн. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Суд вважає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а остання користувалась кредитними коштами, проте неналежним чином виконувала зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] згідно з договором №766951993. Згідно із п. 2.2. цього договору, фактор одержав право вимагати від боржника належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, згідно з умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до боржника [PERSON] згідно договору № 766951993. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відповідно до укладеного договору факторингу № 04/06/25-Ю відступлено ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до [PERSON] за договором від 24 квітня 2021 року № 766951993. Як встановлено ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Суд визнає, що невиконанням умов кредитного договору порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати сплати відповідачем заборгованості. Розмір заборгованості за кредитом (основним боргом) суд визнає обґрунтованою. Суд не погоджується з періодом, за який розрахована заборгованість по процентам за користування кредитами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Кредитор після спливу строку кредитування позбавлений права нараховувати відсотки та інші платежі, передбачені кредитним договором, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Відповідно до п. 1.2. договору, кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі дисконтний період). У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту. Згідно з п. 1.3 договору, сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Кредит виданий позичальнику 24 квітня 2021 року, відомостей про те, що позичальником, відповідно до п. 1.3. договору, в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду, суду не надано. Тобто дисконтний період закінчився 23 травня 2021 року. Як визначено п. 1.4.3. договору, у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Станом на 23 травня 2021 року позичальник основне зобов`язання не виконала, тому розмір заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 24 квітня 2021 року до 23 травня 2021 року, згідно з п.1.4.3 договору, становить 6 300 грн. (10 000 грн.*0,021*30 днів). Відповідно до п. 1.7. договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (п. 1.7.1. договору; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.7.2. договору). Згідно з п. 1.7.1. договору, строк кредитування закінчився 23 липня 2021 року. На 23 липня 2021 року відповідач основне зобов`язання не виконала, тому розмір заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 24 травня 2021 року до 23 липня 2021 року, згідно з п. 1.7.2 договору, становить 20 700 грн. (10 000 грн. *0,023*90 днів). Відтак, у межах строку кредитування позичальник мала, зокрема, повертати первісному кредитору кредит і сплачувати проценти за користування ним. Починаючи з дня закінчення строку дії договорів, позичальник мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги кредитодавцями повернути всю заборгованість за договором. Суд вважає, що підстав для продовження нарахування процентів за користування кредитними коштами після закінчення строків кредитування первісний кредитор не мав, тому заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів поза межами таких строків є необґрунтованими. Перерахунок процентів, шляхом їх донарахування, здійснений первісним кредитором 22 листопада 2021 року, що підтверджується розрахунком. Відповідно до поданих позивачем розрахунків, на виконання договору відповідачем сплачено 20 012 грн. (24 травня 2021 року 1 110 грн., 21 червня 2021 року 4 172 грн., 23 липня 2021 року 3 780 грн., 20 серпня 2021 року 2 100 грн., 19 вересня 2021 року 2 250 грн., 21 жовтня 2021 року 2 400 грн., 24 листопада 2021 року 1 900 грн., 06 січня 2022 року 2 300 грн.). За цих обставин розмір заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом становить 9 988 грн. Відповідно до змісту позовної заяви, позивач просить стягнути на його користь судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу 7 000 грн. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн. (а.с.1). В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2021 року, укладений між Товариством та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду №25770548041 до договору про надання правничої допомоги, витяг з акту прийому передачі наданих правових та юридичних послуг. Згідно з договором, додатковою угодою, витягом з акту прийому передачі наданих послуг, розмір винагороди за надання правової допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з боржника [PERSON] складення позовної заяви, підготовка запитів та інформації, вивчення матеріалів справи становить 7 000 грн. Як встановлено ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial