Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 гривень до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у розмірі 3 000 гривень щомісячно до досягнення сином трирічного віку. В обґрунтування вимог зазначає, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі з 09 листопада 2021 року, який зареєстровано у Камінь-Каширському відділі ДРАЦСу ЗМУ Міністерства юстиції України, актовий запис № 193. Від шлюбу є одна дитина, син [PERSON] , [INFO] . Дана обставина стверджується свідоцтвами про реєстрацію шлюбу та народження дитини, які долучені до матеріалів позовної заяви. Спільне життя у них не склалося. Чотири місяці вони проживають нарізно, тому вона звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Розгляд справи за цим позовом призначено на 12 год 02 січня 2026 року. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає і надавати не бажає. Постійного місця роботи у відповідача немає, він перебивається випадковими заробітками. Вона не працює, доглядає сина, який проживає з нею, що стверджується довідкою з місця проживання. Їх сім`я складається з семи осіб. Певну допомогу на утримання їх з сином надає їх родина. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки батько їх сина не має постійного доходу, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Для гармонійного розвитку дитини, забезпечення її харчування, матеріальних, санітарно-гігієнічних потреб, тощо необхідно мінімум 4 000 грн щомісяця. Вважає, що на її утримання (харчування, санітарно-гігієнічних потреб, лікування) тощо необхідно 3 000 грн щомісячно. Це менше половини мінімального заробітку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявку не повідомив і відзив на позов не подав. За таких обставин та з огляду на те, що позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 20 січня 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Суд встановив, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 серпня 2024 року Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки неповнолітньої дитини зобов`язані утримувати її до досягнення дитиною повноліття. Малолітня дитина сторін проживає з матір`ю позивачкою [PERSON] , що підтверджується копіями витягів з Реєстру територіальної громади № 2024/009481861 від 08 серпня 2024 року № 2024/010544940 від 03 вересня 2024 року, а також копією довідки про склад сім`ї № 1771 від 16 грудня 2025 року за підписом старости [PERSON] та діловода [PERSON] . Грудківського старостинського округу виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утриманні своїх неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Наведені норми закону дають підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості, той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька або за заявою одержувача аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд встановив, що між сторонами відсутня домовленість щодо порядку, способу та розміру сплати аліментів на утримання їх малолітньої дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, відсутність даних про незадовільний стан його здоров`я та про наявність у нього інших утриманців, матеріальне становище дитини сторін та стан її здоров`я, потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, а також і те, що матір дитини у зв`язку з доглядом за останньою не працює, та доходить висновку, що вимоги позивачки належить задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітнього сина у розмірі 4 000 гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дітей, оскільки він не є непрацездатною особою. Це відповідає інтересам дітей та захищає їх права. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 2, 4, 6 ст. 84 СК України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач працездатний, інших утриманців, крім малолітньої дитини [PERSON] , не має, відомості про незадовільний стан здоров`я відповідача відсутні, а відтак суд дійшов висновку, що останній може утримувати свою дружину, яка доглядає за дитиною до досягнення останньою трирічного віку. Враховуючи майновий стан позивачки, яка не працевлаштована, оскільки здійснює догляд за дитиною до трирічного віку, та майновий стан відповідача, який є працездатною особою, дані про незадовільний стан його здоров`я відсутні, суд доходить висновку, що з відповідача належить стягувати на утримання дружини аліменти у зазначеному останньою у позовній заяві розмірі, тобто 3 000 гривень, починаючи з 17 грудня 2025 року і до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у встановленому законом мінімальному розмірі 1 211 гривень 20 копійок. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах стягнення сум платежів аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина, за один місяць, належить допустити до негайного виконання. Згідно із ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved