Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся через систему «Електронний суд» до суду з позовною заявою до Щастинської міської військової адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання права власності. Позовну вимогу мотивує тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить житлова квартира за адресою [ADDRESS] . Позивач з метою реєстрації права власності на квартиру та отримання компенсації за її пошкодження, звернувся до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак державний реєстратор відмовив їй у проведенні реєстраційних дій, оскільки державний реєстратор не зміг отримати відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, а саме перевірити дійсність їх видачі органом, який здійснював державну реєстрацію нерухомого майна у зв`язку з тимчасовою окупацією РФ території України. Просить визнати за позивачем право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, не має заперечень проти задоволення вимог позивача. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.01.2005 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира зареєстрована відділом по приватизації житлового фонду Луганської міськради на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за №20/1594. Відповідно до технічного паспорту на приватизовану квартиру [ADDRESS] , власником є [PERSON] , квартира посімейного, спільного заселення розташована на 2 поверсі 3 поверхового будинку та складається з: 2 кімнат житловою площею 26,8 кв. м., у тому числі: 1 кімната 16,7 кв. м., 2 кімната 10,1 кв. м., кухні площею 6,0 кв. м., вбиральні (поєднаної) 3,1 кв. м., коридору 6,5 кв. м., комори 2,5 кв. м., балкону 2,6/0,8 кв. м., загальна площа квартири 45,7 кв. м., висота приміщень 2,5 м. Як вбачається з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Геновської Н., остання відмовила у державній реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки на запит державного реєстратора в Луганську обласну військову адміністрацію отримано відповідь про те, що з 07.04.2014 року населені пункти Луганської міської територіальної громади Луганської області, у тому числі місто Луганськ, є тимчасово окупованими. Міське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» не відновило своєї діяльності на підконтрольній території України, архівні матеріали залишились на тимчасово окупованій території. Таким чином, оскільки вказане комунальне підприємство не перебуває у сфері управління Луганської обласної державної адміністрації, тому інформація відсутня. Згідно відповіді Щастинської міської військової адміністрації Щастинського району Луганської області від 01.05.2025 №746/08 Щастинська міська військова адміністрація Щастинського району Луганської області не є замовником і не проводить, і не проводила технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, тому і не володіє матеріалами інвентаризаційної справи оскільки реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна до 01.01.2013 року проводили бюро технічної інвентаризації. Оскільки, відповідно до адміністративно-територіального устрою станом на 01.01.2013 року територія міста Щастя входила до Жовтневого району міста Луганська, реєстрацію права власності проводило Міське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» (код ЄДРПОУ05500262), засновником якого є Луганська міська рада. Щастинська міська військова адміністрація Щастинського району Луганської області не є замовником і не проводить, і не проводила технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, тому і не володіє матеріалами інвентаризаційної справи. Згідно відповіді Луганської обласної військової адміністрації від 06.05.2025 року за вих. № 4/01.01-13-2302, інформація про державну реєстрацію права власності та матеріали інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, що розташований за вказаною адресою, може бути надана лише відповідним бюро технічної інвентаризації, оскільки саме воно приймало рішення про державну реєстрацію права власності. Проте, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії a6o тимчасово окупованих Російською Федерацією» з 07.04.2014 року населені пункти Луганської міської територіальної громади Луганської області, у тому числі місто Луганськ, є тимчасово окупованими. Міське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» не відновило своєї діяльності на підконтрольній території України, архівні матеріали залишились на тимчасово окупованій території. Таким чином, оскільки вказане комунальне підприємство не перебуває у сфері управління Луганської обласної державної адміністрації, тому запитувана інформація відсутня. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.06.2025 року, за параметрами запиту права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою [ADDRESS] , відомості відсутні. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку РФ частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування. Також судом приймається до уваги те, що загальновідомими обставинами є те, що 24.02.2022 року збройні сили РФ вторглись на визнану міжнародним співтовариством територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України. 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому дія якого неодноразово продовжувалась, і який продовжує існувати станом на час ухвалення цього вироку. Відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року (в редакції від 07.05.2022 року, далі за текстом - Закон № 1207-VII), тимчасово окупована РФ територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасово окупованою територією, відповідно до пункту 7 частини 1статті 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ. Тимчасова окупація РФ територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для РФ жодних територіальних прав. Згідно з Наказом Міністерства розвитку громад та території України від 28.02.2025 року №376, який є чинним на час ухвалення цього рішення, Щастинський район: Новоайдарська селищна територіальна громада (UA44160030000020916); Щастинська міська територіальна громада (UA44160090000075695), віднесені до тимчасово окупованих територій України Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Новоайдарського районного суду Луганської області. Такі справи визначені за територіальною підсудністю Тернівського міського суду Дніпропетровської області. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги про визнання права власності на квартиру що розташована за адресою: [ADDRESS] , є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів власника нерухомого майна, оскільки фактично право власності на нерухоме майно оспорюється, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, що є її правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved