Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що 02.08.2021 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2037075232, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 40,00% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 45669 гривень. Позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 21.06.2024 року становить 82521,17 грн. і складається з: 42255,43 грн. заборгованість по тілу кредиту; 40265,74 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. 21.06.2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №21/06/24, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №2037075232 від 02.08.2021 року. Представник позивача, будучи своєчасно і належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи через оголошення на сайті суду, повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.08.2021 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2037075232, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 40,00% за користування кредитом. Сторонами складено та узгоджено орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, що скріплено підписами сторін. 02.08.2021 року [PERSON] підписала анкету-заяву на отримання кредиту. Крім того, відповідачем 02.08.2021 року було підписано також Паспорт споживчого кредиту, який містить відповідні умові кредитування. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2037075232 від 02.08.2021 року заборгованість станом на 21.06.2024 року становить 82521,17 грн. і складається з: 42255,43 грн. заборгованість по тілу кредиту; 40265,74 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. 21.06.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №21/06/24, за яким банк відступив позивачеві право грошової вимоги за кредитною заборгованістю [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 16.06.2021 року. Матеріали справи не містять даних про те, що відповідач оспорював цей договір факторингу в частині переданої позивачу вимоги за кредитним договором з підстав недійсності внаслідок невидачі кредиту чи припинення зобов`язання у зв`язку з повним виконанням тощо. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» придбало право вимоги за вказаним кредитним договором до [PERSON] . Також позивачем наданий розрахунок заборгованості, який узгоджується з умовами договору кредиту і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості [PERSON] . За таких обставин, враховуючи, що факти викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позов ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі. При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 3028 грн., який в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» надавалася адвокатом Литвиненко О.І. на підставі договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024 року. На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано акт приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 року, за змістом якого вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 9200,00 грн.: надання первинної консультації замовнику у справі (0,5 год., 1000,00 грн.), правовий аналіз наявних документів, правової ситуації і правових висновків Верховного Суду (2 год., 4000,00 грн.), підготовка і подання позовної заяви (2,1 год., 4200 грн.), копію платіжної інструкції №2746 від 10.06.2025 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Суд приймає вказані документи в якості доказів на підтвердження виконання адвокатом Литвиненко О.І. робіт на підставі договору про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024 року, а також на підтвердження вартості наданих адвокатом послуг на загальну суму 9200,00 грн. Витрати на правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Виходячи з того, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги, не надано клопотання про зменшення таких витрат або доказів їх неспівмірності, враховуючи, що позов задоволено повністю, а позивач підтвердив надані йому адвокатські послуги належними засобами доказування, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9200,00 гривень.

Outcome: approved