Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

ТОВ «Українські фінансові операції» «звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] , вказуючи на те, що 01.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений договір № 4779909 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на суму 5000 грн., строком на 360 днів. 27.02.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» було укладено Договір факторингу № 27/02/2025, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача. За час дії кредитного договору № 4779909 відповідач не в повній мірі виконував договірних умов і має заборгованість: в сумі 22698,24 грн., з яких 3702,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 12440,96 грн. сума заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором; 6554,29 грн. сума заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції». А тому позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 4779909 в сумі 22698,24 грн. та сплачені по цьому позову судовий збір в сумі 2422,40 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Також просить, в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: 1= ((si * s): 100) - s, де 1 - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування., а також стягнути з [PERSON] на його користь отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості. Представник позивача в судове засідання не викликався, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі та згодний на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась і не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про розгляд справи була повідомлена своєчасно через Офіційний веб-портал «Судова влада України» Коропський районний суд Чернігівської області. Відзив на позов не направила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Даний позов зареєстровано в суді 01.12.2025 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 02.12.2025 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін. 29.12.2025 року призначено до розгляду на 09.30 годин, 23.01.2026 року з викликом сторін. Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 01.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений договір № 4779909 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на суму 5000 грн., строком на 360 днів. 27.02.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» було укладено Договір факторингу № 27/02/2025, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило , а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача. За час дії кредитного договору № 4779909 відповідач не в повній мірі виконував договірних умов і має заборгованість: в сумі 22698,24 грн., з яких 3702,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 12440,96 грн. сума заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором; 6554,29 грн. сума заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції». Наявність заборгованості [PERSON] підтверджується: розрахунком заборгованості; витягом з реєстру боржників; копією кредитного договору № 8594618; копією договору факторингу № 27/02/2025 від 27.02.2025 року; копією акту приймання-передачі реєстру боржників. Відповідачем не надано суду жодних доказів невірного розрахунку заборгованості за договорами позики. Контррозрахунок заборгованості також не надано. Відповідно до ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України: Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України: Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 639 ЦК України: Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, сплачений по цьому позову судовий збір та витрати на правничу допомогу. Щодо стягнення інфляційних втрат і 3 % річних. Відповідно до ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України: Суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Отже, зазначення у рішенні про нарахування відсотків та пені є правом, а не обов`язком суду. Враховуючи, що справа розглядається без участі відповідача і в суду була відсутня можливість дослідити обставини, що мають суттєве значення: майновий стан відповідача, стан її здоров`я, наявність або відсутність доходів, тощо, зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial