Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

19 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» до Бориспільського міськрайонного суду Київської областінадійшов позов, яким представник ТОВ «Бізнес Позика» Сімчук Я.В. просить : стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором № 480426-КС-001 про надання кредиту від 13 листопада 2023 року у розмірі 101 482,33 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 листопада 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 480426-КС-001 про надання кредиту, підписаний останньою одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно п. 1 договору ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язалося надати позичальнику грошові кошти у розмірі 33000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами надання споживчих кредитів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надавши [PERSON] грошові кошти в розмірі 33 000,00 грн. шляхом перерахування вказаної суми коштів на її банківську картку. Також, 05 лютого 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 480426-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] додатково кредит в сумі 7 000,00 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом та повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 03 лютого 2025 року від представника відповідача адвоката Зачепіло З.Я. до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким представник просив відмовити у задоволенні позову з підстав наведених в ньому (а.с. 165-173). 31 січня 2025 року до суду від представника позивача ТОВ «Бізнес Позика» надійшла відповідь на відзив ( а.с. 133-150). Ухвалою суду від 07 березня 2025 року клопотання представника позивача Сімчук Я.В.про витребування доказів задоволено та витребувано від ПАТ «Банк Восток» інформацію. 17 жовтня 2025 року до суду від представника позивача ТОВ «Бізнес Позика» надійшли додаткові пояснення по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В додаткових поясненнях представник просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач та представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились. До початку розгляду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутність, у задоволенні позову просить відмовити з підстав наведених у відзиві на позов. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встанов-люному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що 13 листопада 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 480426-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується пропозицією щодо укладення договору, самим договором, візуальною формою послідовності дій клієнта, анкетою клієнта та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Згідно з умовами вказаного договору визначено строк, на який надається кредит - 24 тижнів (п. 2.3), стандартна процентна ставка за кредитом 2,00000000 % в день, фіксована, знижена процентна ставка: 1,1501337 % в день (п. 2.4). Термін дії договору - до 29 квітня 2024 року (п. 2.7), орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 85800,00 грн. (п. 2.8), орієнтовна реальна річна процентна ставка 9168,16% (п. 2.9). Пунктом 3.2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початку календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіків платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Пунктом 3.2.3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. Вищевказана інформація також передбачена і в паспорті споживчого кредиту (а.с. 27-31, 59-62). 05 лютого 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 480426-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронним повідомленням, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надало [PERSON] додатково кредит в сумі 7 000,00 грн. Також, вказаною угодою передбачено комісію, пов`язана з наданням додаткового кредиту, в сумі 1050,00 грн. Станом на 03 листопада 2024 року сума неповернутого кредиту становить: 30370,03 грн., сума нарахованих та не сплачених процентів за користування кредитом становить 71112,30 грн., сума нарахованої та не сплаченої комісії становить 0,00 грн. Пунктом 2.2 договору передбачено, що після збільшення суми кредиту, відповідно до цієї додаткової угоди, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 33274,90 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 5638,80 %; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 79373,55 грн. Також, викладено п.п.2.6., 2.8., 2.9 договору в новій редакції та передбачено, що строк, на який надається кредит становить 24 тижнів, термін дії договору та повернення кредиту 22 липня 2024 року (а.с. 63). Вищевказана інформація також передбачена і в паспорті споживчого кредиту. Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту за договором № 480426-КС-001 загальна вартість кредиту становить 79373,55 грн. (а.с. 64). Факт отримання кредитних коштів у визначеній сумі підтверджено випискою по картковому рахунку [PERSON] , відкритому у ПАТ «Банк Восток», наданою на запит суду (а.с. 197-211). [PERSON] не виконала свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим ТОВ «Бізнес Позика» порушило перед судом питання про стягнення з неї заборгованості, яка відповідно до наданого ним розрахунку станом на 22 липня 2024 року становить 101482,33 грн., з яких: 30370,03 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 71112,30 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією (а.с. 21-25). Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерцій-ного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно положень ст. 1046, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати перед-бачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. При цьому питання щодо повернення кредиту, нарахування і сплати процентів за користування кредитом визначаються умовами кредитного договору. Відповідно до укладеного 13 листопада 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] договору № 480426-КС-001 про надання кредиту, з урахуванням укладеної 05 лютого 2024 року додаткової угоди № 1 вказаного договору ТОВ «Бізнес позика» надало [PERSON] кредит в загальному розмірі 33000 грн. трьома частинами - 25 000,00 грн., 8 000 грн. та 7 000,00 грн., шляхом перерахування вказаної суми коштів на рахунок останньої, зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою. Відповідно до п. 2.11. договору з урахуванням положень додаткової угоди визначено датою повернення кредиту у повному обсязі 22 липня 2024 року. Пунктом 2.4 договору визначено два види процентної ставки - стандартна та знижена. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000%, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15013537 %, фіксована; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору ( а.с. 32). Згідно п. 3.2.3. договору сторонами було передбачено повернення кредиту, сплату процентів та комісії за відповідним графіком платежів, який передбачає зобов`язання позичальника щодо внесення в рахунок повернення кредиту, сплати процентів та комісії періодичних платежів. При цьому у графіку вказано, що загальна сума платежів за договором складає 85800,00 грн., з яких: 6158,42,00 грн. - загальна сума платежів по кредиту, 47850 грн. - загальна сума платежів по процентах, 4950,00 грн. - загальна сума платежів по комісії (а.с. 33). Згідно додаткової угоди № 1 до вказаного договору з урахуванням погашень сторонами визначено новий графік та зазначено, що загальна сума платежів за договором складає 79373,55 грн., з яких: 33274,90,00 грн. частковий платіж основної суми, 45048,65 грн. проценти за користування кредитом, 1050,00 грн. - загальна сума платежів по комісії. (а.с. 64). Разом з тим, п. 3.2.2. договору визначено, що сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. Нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку№1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Також, в п. 3.2.3 договору сторони погодили, що графік погашення заборгованості розрахований виходячи з того, що позичальник буде його дотримуватись і сплачувати платежі вчасно та у визначеному розмірі. Разом з тим, встановлено, що [PERSON] не виконувала графік погашення заборгованості, що відповідно призвело до збільшення суми нарахованих процентів відносно орієнтовної суми, що зазначена у графіку погашення заборгованості. Як було зазначено, відповідно до умов договору перший плановий платіж згідно нового графіку погашення заборгованості, визначеного відповідно до додаткової угоди №1, мав бути здійснений 19.02.2024 року. Тобто, виходячи з положень п. 2.4., 3.2.2., 3.2.3 договору, починаючи з восьмого дня прострочення - з нарахування процентів мало здійснюватися ТОВ «Бізнес Позика» за стандартною процентною ставкою - 2,00000000% в день. Відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку, проценти за користування кредитом нараховувалися ним по 22 липня 2024 року, тобто, в межах строку кредитування, визначеного договором. Після вказаної дати нарахування відсотків не проводилось (а.с. 21-25). Як вбачається з наданих суду розрахунків, нараховані ТОВ «Бізнес Позика» проценти у загальній сумі 71112,30 грн. включають в себе проценти нараховані за зниженою процентною ставкою 1,15013537 % та проценти нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000%, що відповідає умовам укладеного сторонами договору. Доказів належного виконання кредитного зобов`язання відповідачем на користь позивача матеріали справи не містять. З урахуванням викладеного, вимоги ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення з відповідача заборгованості за договору № 480426-КС-001 про надання кредиту, з урахуванням укладеної 05 лютого 2024 року додаткової угоди № 1 до вказаного договору, підлягають задоволенню. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення іншого судового рішення. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні до суду з даним позовом ТОВ «Бізнес Позика» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Наведене підтверджується платіжною інструкцією № 7731 від 11 листопада 2024 року. Разом з тим, позовні вимоги задоволено, у зв`язку з чим з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved