Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

1.Описова частина У вересні 2025 року [PERSON] (надалі за текстом також - позивач) звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом про стягнення з [PERSON] (надалі за текстом також - відповідач) аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та просила суд -стягувати з [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з 01.09.2025 і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до 23-х років. 1.1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач стверджує, що 17.02.2007 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 139. В цьому шлюбі, у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Як вказує позивач у позові спору з відповідачем про місце проживання дитини не має; сторонами визнається, що син має проживати з матір`ю в Україні або Німеччині (в залежності від безпекової ситуації). Станом на дату подання позовної заяви, повнолітній син [PERSON] , продовжує навчатися у Голосіївському економіко-правовому фаховому коледжі (код ЄДРПОУ 31745018) на денній формі навчання за контрактом та без отримання стипендії, при цьому, грошові кошти, були сплачені за усі попередні роки навчання позивачкою без участі відповідача. Відповідач - батько [PERSON] за даними, отриманими під час особистих зустрічей офіційно працевлаштований та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільного сина, однак, не має бажання робити це добровільно. Посилаючись на положення статті 199 СК України, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з 01.09.2025 і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до 23-х років. У поданому до суду відзиві на позов відповідач заперечуж проти задоволення позову та вказує, що на цей час син - [PERSON] навчається у Німеччині за програмою Ausbildung, яка є оплачуваною професійною підготовкою та отримує щомісячний дохід, що забезпечує його основні потреби. Таким чином, на думку відповідача, його син не перебуває у матеріальній скруті і не потребує додаткових аліментів. Крім того, відповідач стверджує, що повнолітній син дистанційно навчається у Голосіївському економіко-правовому коледжі (Україна) і таке навчання не потребує значних фінансових витрат, при цьому оплату за навчання здійснює особисто відповідач; до подання позову відповідачем постійно здійснювалась оплата навчання сина, поповнення його мобільного номера, а також надання грошової допомоги готівкою або через термінали без збереження квитанцій. Відповідач також вказує, що позивач не надала належних доказів, що син справді потребує додаткового утримання, а також що вона має право вимагати аліменти від свого імені. Відповідач заперечує проти наведеного у позові твердження позивача, що між сторонами існує домовленість про проживання сина з матір`ю в Україні або Німеччині. 1.2.Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025 головуючим суддею у справі визначений суддя Чекулаєв С.О. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2025 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Сторони належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи. 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом 17.02.2007 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 139. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки Голосіївського економіко-правового фахового коледжу №04 від 27.08.2025 суд встановив, що [PERSON] з 01.09.2022 навчається за контрактом, без отримання стипендії, у вказаному закладі освіти на IV курсі за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення» з терміном навчання 3 роки 10 місяців. Згідно довідки ТОВ «Голосіївський економіко-правовий фаховий коледж» № 7 від 01.09.2025 загальна вартість навчання [PERSON] за період з серпня 2022 року по вересень 2025 року становить 74 000,00 гривень. Як вбачається з наданих відповідачем копій платіжних інструкції АТ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] принаймні за період з вересня 2025 року по січень 2026 року здійснював оплату за навчання [PERSON] у розмірі 3 000,00 гривень щомісячно. Окрім того, відповідач надав суду копії платіжних інструкцій АТ «ПРИВАТБАНК» за період з вересня 2025 року по січень 2026 року на переказ [PERSON] грошових коштів у загальному розмірі 8 556,20 гривень. 2.2. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі за текстом також - СК України), якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх доньки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). У відповідності з частини третьої статті 199 СК України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми донькою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16.02.2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх доньку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200 та 201цьогоКодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Суд встановив, що повнолітній [PERSON] , батьками якого є позивач та відповідач, дійсно навчається у Голосіївському економіко-правовому фаховому коледжі починаючи з 01.09.2022 з терміном навчання 3 роки 10 місяців та є студентом IV курсу за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення». Суд встановив, що вартість навчання [PERSON] становить: за період з серпня 2022 року по серпень 2023 року - 1 500,00 гривень щомісячно; за період з вересня 2023 року по грудень 2023 року - 2 000,00 гривень щомісячно; за період з січня 2024 року по грудень 2024 року - 2 200,00 гривень щомісячно; за період з січня 2025 року по вересень 2025 року - 2 400,00 гривень щомісячно. Згідно частини третьої статті 199 СК України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд звертає увагу, що з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання звернулася [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , водночас, позивач не надала до суду жодних доказів того, що її син [PERSON] проживає саме з нею. Відповідно до частин першої та третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона, в тому числі і у справах про стягнення аліментів, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина друга статті 83 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина щоста статті 81 ЦПК України). Таким чином, позивач, звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів має довести, що [PERSON] проживає із нею і саме вона продовжує самостійно виконувати обов`язки з утримання сина, який навчається. Окрім того, суд зазначає, що з наданих відповідачем доказів вбачається, що [PERSON] , принаймні з вересня 2025 року здійснює оплату за навчання сина, а також здійснює щомісячні перекази грошових коштів на рахунок сина, що свідчить про участь відповідача у матеріальному забезпеченні [PERSON] . 3. Висновки суду За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволенню не підлягає, оскільки позивач не довела виникнення у неї такого права.

Outcome: dismissed