Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в особі представника Ларіонова К.О., звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 19920 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що між відповідачем та ТОВ «Споживчий центр» 25.06.2024 укладено Кредитний договір (оферти) № 25.06.2024-100001240. [PERSON] 25.06.2024 року електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 6000 грн., а отже акцептовано умови Договору. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору № 25.06.2024-100001240 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Відповідно до умов Договору відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 6000 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 13.05.2024, строком на 124 дні. Заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою відповідач ознайомився під час укладення кредитного договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 26.10.2024 р., утворилась заборгованість у розмірі 19920 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 гривень, по процентам в розмірі 9300 гривень, комісії 1620 гривень, неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 3000 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договорами на загальну суму 19920 гривень, а також судовий збір у розмірі 2422,40 гривні. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр», в особі представника Ларіонова К.О. про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет, у судове засідання не з`явився. Натомість, в позовній заяві зазначає про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, місце та час розгляду справи повідомлений як шляхом надсилання електронного повідомлення про виклик на номер телефону, вказаний у матеріалах справи, шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації його проживання та розміщенням оголошення про виклик до суду на офіційному вебсайті судової влади. У судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, суд, виходячи з положень ст.281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] 25.06.2024 року електронним цифровим підписом підписав Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, а отже підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 6000 гривень, строком на 124 днів, з процентною ставкою - у розмірі 1,5 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів, датою повернення кредиту 26.10.2024, а отже акцептовано умови Договору. Як вбачається з листа ТОВ "Універсальні платіжні рішення" ТОВ "УПР" іPay.ua №59-0904 від 09.04.2025 на карту № [NUMBER] здійснено платіж у сумі 6000 гривень за договором № 25.06.2024-100001240. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 25.06.2024-100001240 від 25.06.2024 року, заборгованість [PERSON] складає 19920 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 гривень, по процентам в розмірі 9300 гривень, комісії 1620 гривень, неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 3000 гривень. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 25.06.2024-100001240 від 25.06.2024 року не виконав і тому станом на 26.10.2024 р., має перед позивачем заборгованість, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 гривень, по процентам в розмірі 9300 гривень, комісії 1620 гривень, а тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки, то суд приходить до наступного. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки [PERSON] укладав кредитний договір з ТОВ "Споживчий центр" 25.06.2024 р, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України неустойка в розмірі 3000,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача, а підлягають списанню позивачем. А тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість в розмірі 16920 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 гривень, по процентам в розмірі 9300 гривень, комісії 1620 гривень. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За подання позовної заяви майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, що є судовими витратами позивача, які суд вирішує стягнути на його користь із відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 16920*2422,40/19920 = 2057,58 грн. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідно до яких у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial