Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

У вересні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (далі - ТОВ «ФК «Приватні інвестиції») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.12.2018 року між акціонерним товариством «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-158164, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язалася використати кредит на цілі, вказані в договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, унаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить 121 091,06 грн, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 58 915,09 грн; заборгованість за процентами в розмірі 62 175,97 грн. На підставі договору факторингу № 250621/1 від 25.06.2021 року АТ «Кредобанк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції». З метою досудового та добровільного врегулювання спору ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» направило повідомлення - вимогу про погашення заборгованості в добровільному порядку, яка відповідачем повністю проігнорована, заборгованість не погашена. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 121 091,06 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася у встановленому законом порядку, справу просила розглядати без її участі. 05.11.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що нарахована позивачем сума боргу 121 091,06 грн є необґрунтованою та надуманою, не підтвердженою належним чином. У частині другій статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив такі обставини. 22.12.2018 року [PERSON] звернулася до АТ «Кредобанк» та підписала анкету-заяву № CL-158164 фізичної особи на отримання готівкового кредиту (а.с.8-11). 22.12.2018 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-158164 (а.с.8-11). Відповідно до копії кредитного договору № CL-158164 від 22.12.2018 року, на кожній сторінці якого наявний підпис відповідача та представника банку, сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору: сума та валюта кредиту 60 000,00 грн; строк (термін) кредитування - 60 місяців терміном до 21.12.2023 року; проценти за користування кредитними коштами у розмірі 52,99 % річних; порядок видачі кредиту; порядок повернення кредиту. Згідно з пунктами 4.1., 4.2. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за ставкою 52,99 %. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною пунктом 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Відповідно до меморіального ордеру № 72571667 від 22.12.2018 року [PERSON] надано грошові кошти на погашення кредиту за кредитним договором № 1001100072701 від 11.08.2018 року в розмірі 25 987,00 грн, що підтверджується й випискою по особовому рахунку (а.с.20). Згідно з меморіальним ордером № 72571682 від 22.12.2018 року [PERSON] надано грошові кошти в розмірі 34 013,00 грн відповідно до кредитного договору № CL-158164 від 22.12.2018 року, що підтверджується й випискою по особовому рахунку (а.с.19). Таким чином, судом встановлено факт укладення 22.12.2018 року кредитного договору № CL-158164 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] , за яким у відповідача виник обов`язок повернути банку грошові кошти, отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. 25.06.2021 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1, за умовами якого права вимоги за кредитним договором № CL-158164 від 22.12.2018 року перейшли до нового кредитора ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» (а.с.34). Відповідно до реєстру боржників від 25.06.2021 року, що є додатком № 1 до договору факторингу від 25.06.2021 року, АТ «Кредобанк» відступило на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» права грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , номер кредитного договору № CL-15816 від 22.12.2018 року. Заборгованість станом на 23.06.2021 року становить 121 091,06 грн. Також у відповідь на лист позивача про погашення заборгованості [PERSON] 28.08.2025 року надала документи, що підтверджують її проблеми зі здоров`ям і складний матеріальний стан та просила розглянути можливість реструктуризації заборгованості за договором № CL-158164 від 22.12.2018 року в розмірі 121 091,06 грн та сплачувати її добровільно по 2 000,00 грн щомісяця до повного погашення. При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина перша статті 639 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (частина друга статті 642 ЦК України). Встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання згідно з умовами кредитного договору, однак, як вбачається з досліджених доказів, відповідачем умови кредитного договору не виконані, в передбачений кредитним договором строк грошові кошти не повернуто. Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена в статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. При цьому відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Факт сингулярного правонаступництва, тобто за яким до ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» перейшло право кредитора за кредитним договором № CL-158164 від 22.12.2018 року підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідача повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні (а.с.47). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом установлено, оскільки не спростовано сторонами, що відповідач, після заміни кредитора, не вчиняла дій щодо погашення заборгованості за кредитним договором № CL-158164 від 22.12.2018 року. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № CL-158164 від 22.12.2018 року, загальний розмір заборгованості станом на 17.07.2025 року становив 123 320,46 грн, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 58 915,09 грн; заборгованість за процентами в розмірі 62 175,97 грн; 3 % річних, застосовані до основної суми та відсотків, за період з 25.06.2021 року до 23.02.2022 року в розмірі 2 229,40 грн. Таким чином, всупереч умов кредитного договору відповідач свого зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено в частині другій статті 77 ЦПК України. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, п`ята статті 263 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що на день ухвалення судом рішення, доказів оплати відповідачем на рахунок первісного кредитора чи позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 121 091,06 грн суду не надано, заперечення відповідача не спростовують наданих позивачем доказів, не містять доказів погашення заборгованості чи відсутності грошового зобов`язання, тому суд на підставі наявних у справі доказів дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 5363 від 29.07.2025 року (а.с.1). Ураховуючи зазначене, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі статей 525, 526, 536, 626-629, 638, 639, 641, 642, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved