Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

16.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.07.2020 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2031890894, на підставі якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав його на умовах, передбачених кредитним договором. Зокрема, відповідачу було видано кредит у загальному розмірі 10315,00 грн (з яких 9825,00 грн на придбання товару у продавця та 490,00 грн на сплату додаткових послуг банку), строк кредитування 24 місяці, дата остаточного повернення кредиту 20 липня 2022 року. Сторони домовились, що протягом строку дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. 20.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 20/08/21, відповідно умов якого АТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за кредитним договором № 2031890894 від 20.07.2020. Отже, ТОВ «Цикл Фінанс»наділено правом грошової вимоги до відповідача. Оскільки відповідач в порушення умов кредитного договору № 2031890894 від 20.07.2020 свої зобов`язання належним чином не виконала, заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 10316,12 грн, з яких 10315,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 1,12 грн заборгованість за процентами, яку позивач просить суд стягнути на свою користь, а також 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 19.12.2025 відкрито провадження у справі № 141/1027/25 та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 27.01.2026, зобов`язано позивача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду обґрунтований розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2031890894 від 20.07.2020, укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] , з усіма її складовими, періоду нарахування, відсоткової ставки, штрафних санкцій, тощо, докази направлення [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № 2031890894 від 20.07.2020, та докази сплати відповідачем коштів за кредитним договором № 2031890894 від 20.07.2020, а також зобов`зано відповідача надати суду докази погашення боргу за кредитним договором № 2031890894 від 20.07.2020. Також ухвалою суду від 19.12.2025 витребувано у АТ «ОТП Банк» інформацію, а саме розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках боржника [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] за кредитним договором № 2031890894 від 20.07.2020, продукт (POS). 27.01.2026 до суду надійшов лист АТ «ОТП Банк» № 68-3-23/15156-БТ від 31.12.2025 про надання інформації (розрахунок заборгованості та виписка про рух коштів по рахунках боржника [PERSON] ). Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/1027/25, жодних інших заяв чи клопотань суду не подав. Натомість, у позовній заяві від 16.12.2025 представник ТОВ «Цикл Фінанс» Жабченко Т.М. просив суд позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» задовольнити у повному обсязі, розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] конверт з кореспонденцією суду (ухвалою суду від 19.12.2025) отримала 27.12.2025 та, будучи належним чином повідомленою про дату та місце розгляду справи № 141/1027/25, відзив на позовну заяву до суду не направила, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подала. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Також якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 279 ЦПК України). Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи надіслання судом сторонам у справі ухвали суду, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, та у зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст. ст. 178, 279 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи № 141/1027/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.07.2020 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2031890894 (далі по тексту кредитний договір), за умовами якого банк надає позичальнику кредит у загальному розмірі 10315,00 грн, з яких 9825,00 грн на придбання товару у продавця (ТО ТОВ «Комфі Трейд»), 490 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме послуги «СМС+довідка». Дата остаточного повернення кредиту 20 липня 2022 року; річна база нарахування процентів для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та у календарному році (п.1.1. кредитного договору). Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних (п.1.2. кредитного договору). Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку № 1 до кредитного договору (п.1.3. кредитного договору). Окрім того, розділом 2 кредитного договору № 2031890894 від 20.07.2020 є заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», зі змісту якої убачається, що попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця анкета-заява про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» (далі по тексту анкета-заява), та які розміщені на офіційному сайті банку, [PERSON] виявила бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Умови обслуговування кредитної лінії за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та договором. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. Заява-анкета є невід`ємною частиною договору про витачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та тарифів банку, які розміщені на офіційному сайті банку. Всі інші умови кредитування (зобов`язання по кредитній лінії) визначено договором. Договір підписано особисто відповідачем шляхом проставлення власноручного підпису та представником АТ «ОТП Банк». Як убачається з додатку №1 до кредитного договору № 2031890894 від 20.07.2020, у ньому зазначено графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, зокрема: дату видачі кредиту 20.07.2020, дати платежів усього 24 платежі, строк кредиту складає 24 місяці, суму кредиту 9825,00 грн, суму платежів за розрахунковий період усього 12482,07 грн, суму кредиту за договором 10315,00 грн, проценти за користування кредитом 0,92 грн, а також платежі за додаткові та супутні послуги, зокрема за обслуговування кредитної заборгованості у загальному розмірі 2166,15 грн, інші послуги банку 490,00 грн. Реальна річна процентна ставка 26,92 % річних, загальна вартість кредиту становить 12482,07 грн. Додаток №1 до кредитного договору № 2031890894 від 20.07.2020 підписано також особисто відповідачем шляхом проставлення власноручного підпису та представником АТ «ОТП Банк». У паспорті споживчого кредиту, підписаному [PERSON] 20.07.2020 шляхом проставлення власноручного підпису, вказано суму кредиту 10315,00 грн, строк кредитування 24 місяців, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту безготівково шляхом перерахування коштів на придбання товару у строк, визначений кредитним договором, тип процентної ставки фіксована 0,01% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 12482,07 грн, реальна річна процентна ставка 26,92 % річних. Як убачається з додатку №1 до паспорту споживчого кредиту від 20.07.2020, у ньому зазначено графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, зокрема: дату видачі кредиту 20.07.2020, дати платежів усього 24 платежі, строк кредиту складає 24 місяці, суму кредиту 9825,00 грн, суму платежів за розрахунковий період усього 12482,07 грн, суму кредиту за договором усього 10315,00 грн, проценти за користування кредитом 0,92 грн, а також платежі за додаткові та супутні послуги, зокрема за обслуговування кредитної заборгованості у загальному розмірі 2166,15 грн, інші послуги банку 490,00 грн. Реальна річна процентна ставка 26,92 % річних, загальна вартість кредиту становить 12482,07 грн. Додаток №1 до паспорту споживчого кредиту від 20.07.2020 підписано особисто відповідачем шляхом проставлення власноручного підпису та представником АТ «ОТП Банк». Відповідно до рахунку-фактури № СФVIC-0000394418 від 20.07.2020, видаткової накладної № ЧVІС1-0001 від 20.07.2020 та товарного чеку від 20.07.2020, а також специфікації до кредитного договору, [PERSON] здійснила покупку в ТОВ «Комфі Трейд» на загальну суму 9825,00 грн. 20.08.2021 між АТ «ОТП Банк» (далі по тексту клієнт) та ТОВ «Цикл Фінанс» (далі по тексту фактор) було укладено договір факторингу № 20/08/21, у відповідності до умов якого клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі (п. 1.1.-п. 1.4. договору факторингу). У відповідності до умов цього договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості, яке виникло у клієнта внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання Кклієнтом боржникам кредитних коштів (п. 6.1. договору факторингу). Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників № 1 від 20.08.2021 до договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021 АТ «ОТП Банк» було передано, а ТОВ «Цикл Фінанс» було прийнято згідно з вимогами п. 8.3 договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021 реєстр боржників № 1. Кількість боржників 8651, загальна сума заборгованості 85886217,81 грн. Відповідно до інформації, що міститься у витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021, що є додатком до договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2031890894 від 20.07.2020 становить 10316,12 грн, з яких 10315,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 1,12 грн заборгованість за процентами. Також згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2031890894 від 20.07.2020, заборгованість [PERSON] станом на 20.08.2021 складає 10316,12 грн, з яких 10315,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 1,12 грн заборгованість за процентами. Отже, зобов`язання за кредитним договором № 2031890894 від 20.07.2020 було повністю виконано первісним кредитором АТ «ОТП Банк», зокрема, відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідач не виконала умови взятих на себе зобов`язань, не погасила кредит та не сплатила проценти за користування кредитом, у зв`язку із чим заборгованість відповідача не погашена та становить 10316,12 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Також відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України зобов`язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому, аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому, невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі № 141/1027/25 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2031890894 від 20.07.2020 на підставі договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами зазначеного кредитного договору. Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором, однак [PERSON] допустила прострочення виконання грошового зобов`язання у строки, передбачені умовами укладеного кредитного договору № 2031890894 від 20.07.2020. Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості в строки, передбачені умовами кредитного договору № 2031890894 від 20.07.2020, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи № 141/1027/25, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором № 2031890894 від 20.07.2020 у загальному розмірі 10316,12 грн, з яких 10315,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 1,12 грн заборгованість за процентами, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд погоджується із розрахунком заборгованості за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснені протягом строку кредитування та згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору № 2031890894 від 20.07.2020. Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами кредитного договору № 2031890894 від 20.07.2020, відповідачем суду не надано та матеріали справи № 141/1027/25 не містять. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. Щодо витрат на правову допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону). У ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено види адвокатської діяльності, які відповідають вказаному вище. За змістом частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Положеннями ч. 1 ст. 1 цього Закону передбачено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 ЦК України визначає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат позивачем було надано договір про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025; додаткову угоду № 2031890894 до договору про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025; акт № 2031890894 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14.11.2025, згідно якого загальна вартсість наданих послуг і виконаних робіт складає 3000,00 грн; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно якого загальна вартсість наданих послуг і виконаних робіт складає 3000,00 грн. На підставі зазначеного, представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» Жабченко Т.М. просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн. Суд зазначає, що у постанові від 20 жовтня 2021 року по справі №757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) Верховним Судом сформовано підхід, який є усталеним та відповідає критеріям ЄСПЛ, про те, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Аналізуючи фактичні обставини справи № 141/1027/25 та обсяг виконаної роботи адвокатом, а також відсутність від відповідача клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд доходить висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у повному розмірі в сумі 3000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved