Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

26 січня 2026 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті своєї матері, - [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки с.Зелене, Петрівського району, Кіровоградської області, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , яка померла [INFO] , місце смерті - місто Молочанськ, Пологівського (Токмацького) району Запорізької області, Україна, що відноситься до тимчасово окупованої території України. Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території у місті Молочанськ, Пологівського (Токмацького) району Запорізької області. На час смерті його мати [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про причину смерті та свідоцтва про смерть, які видані та тимчасово окупованій території України, причина смерті [PERSON] - хронічна серцева недостатність, хронічний бронхіт. На даний час місто Молочанськ Пологівського району Запорізької області на території України є тимчасово окупованим. Оскільки, особа померла на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті особи, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення з метою отримання свідоцтва про смерть державного зразка для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України. Згідно із частиною другою статті 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 27 січня 2026 року о 14:00 год., про що повідомлено учасників провадження. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа - Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання свого представника не направили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає задоволенню, з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб - 06.12.1960 року в с.Зелене Петрівського району Кіровоградської області зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу - Капінус. (а.с.7) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився [PERSON] , батьками якого були [PERSON] та [PERSON] . (а.с.6) Згідно копії довідки про смерть №С-02082 від 30.10.2025 року (виданої на російській мові) вбачається, що " [PERSON] , [INFO] , умерла [INFO] , место смерти: РФ, Запорожская область, Токмакский район, г.Молочанск. Запись акта №170259900001301404005 от 30.10.2025 г., составлена Территориальным отделом ЗАГС Токмакского района Управления ЗАГС Запорожской области". (а.с.8) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.10.2025 року (виданого на російській мові), - [INFO] в г.Молочанск, Токмакского района, Запорожской области, РФ умерла [PERSON] . (а.с.9). Факт смерті матері заявника - громадянки України [PERSON] підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть обумовлено необхідністю, зокрема, для державної реєстрації смерті померлої особи. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до частини першої,другої статті 317ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно ч. 1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державною фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно положень ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з Наказом № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», - місце смерті матері заявника є тимчасово окупованою територією. Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (стаття 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно із пунктами 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до частини другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, судом встановлено, що заявник не має можливості здійснити державну реєстрацію смерті матері на тимчасово окупованій території України та реалізувати інші права та обов`язки, що стало підставою звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з частинами першою та другої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Частиною першою статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно із статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. З досліджених вище письмових матеріалів справи встановлено, що у зв`язку з тим, що місцем смерті матері заявника є тимчасово окупована територія України і свідоцтво про її смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у інший спосіб, ніж шляхом звернення до суду із даною заявою, провести реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про смерть на території України, неможливо, то суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Outcome: approved