Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Заявник звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, посилаючись на таке. Заявник проживає разом зі своїм сином [PERSON] в [ADDRESS] . Протягом тривалого часу заявник потерпає від домашнього насильства з боку заінтересованої особи [PERSON] . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення [PERSON] , будучи особою, відносно якої було винесено терміновий заборонний припис серії АА №263944 від 16.03.2024р., яким було встановлено заборону залишити місце проживання потерпілої особи по [ADDRESS] , 19.03.2024р. близько 07:30 не залишив місце проживання потерпілої по [ADDRESS] , чим порушив тимчасовий заборонний припис. На думку заявника вказані обставини встановлені постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 19.06.2024, яка набрала законної сили 01.07.2024, відповідно до якої справи про адміністративні правопорушення про притягнення [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП (справи №713/891/24, №713/889/24) об`єднано в одне провадження та присвоєно №713/889/24 провадження №3/713/490/24 та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тобто, як зазначає заявник, за нереабілітуючими обставинами. Крім того, 21.01.2025 біля 16.20 год., перебуваючи по місцю проживання за адресою [ADDRESS] [PERSON] вчинив відносно заявники домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру, а саме кричав та висловлювався нецензурною лайкою, що в подальшому могло завдати шкоди психологічному здоров`ю заявника, чим вчинив правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 КУПАП. Крім того, 21 січня 2025 року відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 450552, в якому одним з підпунктів вказано вимогу щодо заборони на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та контактування з нею (вказаний терміновий заборонний припис [PERSON] отримав особисто під підпис, а також [PERSON] у було роз`яснено право на оскарження термінового заборонного припису до суду. Вказане підтверджується копією термінового заборонного припису від 21.01.2025 року). Але [PERSON] 24.01.2025 о 07:00 год., та 22.01.2025 о 05:00 год., порушив вимоги термінового припису, не залишив місце проживання заявника та продовжував контактувати із заявником, чим вчинив правопорушення передбачене ст.173-8 ч.2 КУПАП. За вчинення вказаних правопорушень [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 12.03.2025 року по справі 713/636/25, яка набрала законної сили 24.04.2025 року. Надалі, [PERSON] повторно протягом року, а саме 05.10.2025 року біля 23:55 год., перебуваючи по місцю проживання за адресою [ADDRESS] вчинив відносно заявника домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру, а саме зачинив двері та не впускав додому, що в подальшому завдало шкоди психологічному здоров`ю заявника, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУПАП. За вчинення вказаного правопорушення відносно [PERSON] а було винесено терміновий заборонний припис (серія АА №631242) та [PERSON] а було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.11.2025 року по справі 713/3392/25, яка набрала законної сили 17.11.2025 року. Надалі, 13.12.2025 [PERSON] продовжуючи свої дії, пов`язані з домашнім насильством та орієнтовно о 22:30 год. по місцю проживання заявника, будучи в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, неадекватна поведінка, хитка хода, нечітка вимова, почервоніння обличчя) без будь-яких підстав вчинив із заявником словесну суперечку, під час якої кричав на заявника, погрожував фізичною розправою та виганяв заявника з будинку. У зв`язку з цим, відносно [PERSON] , уповноваженою особою Вижницького РВП винесено терміновий заборонний припис (серія АА №631278), згідно якого [PERSON] у період часу з 23:30 год. 13.12.2025 року по 23:30 год. 23.12.2025 зобов`язано залишити місце проживання заявника, заборонено перебувати у місці проживання заявника та заборонено контактувати із заявником. Не дивлячись на дію термінового заборонного припису [PERSON] під час дії термінового заборонного припису ввід 13.12.2025 року (серія АА №631278), 14.12.2025 року близько 11:00 год. прийшов до заявника до дому (житловий будинок у [ADDRESS] ) та почав на заявника кричати, ображати заявника нецензурною лайкою, принижувати честь та гідність заявника, проклинати заявника у зв`язку з чим я відносно заявника було вчинене домашнє насильство психологічного характеру, адже такі дії [PERSON] а викликали у заявника побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди моєму психічному здоров?ю. У зв?язку з вчиненням [PERSON] ом відносно заявника домашнього насильства заявник вимушена була залишити місце свого проживання та викликати працівників поліції. Вказані вище обставини підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які додаються до цієї заяви. Розгляд справ про адміністративні правопорушення призначено у Вижницькому районному суді Чернівецької області на 08.01.2026 року (справи №713/3853/25, 713/3854/25, 713/3855/25). Таким чином, [PERSON] систематично вчиняє відносно заявника домашнє насильство, не виконує обмежувальні заходи та знову умисно вчиняє психологічне домашнє насильство, що підтверджується терміновими заборонними приписами, постановами про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, постановою про об?єднання адміністративних проваджень та закриття справи у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, адміністративними матеріалами. Виходячи з викладеного заявник просить суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , яким: 1) заборонити [PERSON] протягом шести місяців перебувати в місці спільного проживання із заявником за адресою [ADDRESS] ; 2) заборонити [PERSON] протягом шести місяців наближатися до заявника у будь-якому місці, у т.ч. і за місцем мого проживання за адресою [ADDRESS] на відстань ближчу, ніж 50 метрів; 3) заборонити [PERSON] протягом шести місяців в будь-який спосіб спілкуватися із заявником (у т.ч. і шляхом телефонного зв?язку, соціальних мереж) зі мною; 4) заборонити [PERSON] протягом шести місяців відвідувати місце проживання заявника [ADDRESS] , навіть під час відсутності заявника. Представника заявника адвокат Ковалюк М.Г. в судому засіданні вимоги, вказані в заяві підтримав, просив їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Суд знаходить можливим розглянути заяву у відсутності заінтересованої особи. Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд знаходить, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у постанові Вижницького районного суду від 19.06.2024 зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення [PERSON] , будучи особою, відносно якої було винесено терміновий заборонний припис серії АА №263944 від 16.03.2024р., яким було встановлено заборону залишити місце проживання потерпілої особи по [ADDRESS] , 19.03.2024р. близько 07:30 не залишив місце проживання потерпілої по [ADDRESS] , чим порушив тимчасовий заборонний припис. При цьому вказаною постановою справи про адміністративні правопорушення про притягнення [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП (справи №713/891/24, №713/889/24) об`єднано в одне провадження та присвоєно №713/889/24 та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Суд зазначає, що у вказаній постанові суд не здійснював висновки щодо встановлення винуватості [PERSON] у вчиненні правопорушень. Будь-яких інших встановлених обставин у постанові не зазначено. Само по собі зазначення у постанові про певні обставини, які викладені у протоколах про адміністративні правопорушення не свідчить про доведеність таких обставин у судовому засіданні. Крім того, закриття провадження у справі з нереабілітуючих обставин не свідчить про доведеність винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, про які відносно такої особи складено протоколи про адміністративні правопорушення. Суд не погоджується з висновками заявника про те, що закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Виходячи з викладеного суд вважає, що вказана постанова не є належним доказом наявності в діях [PERSON] домашнього насильства. 21 січня 2025 року відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис серії АА № 450552, за те, що він 21.01.2025 по місцю проживання в [ADDRESS] вчинив домашнє насильство відносно своєї мами [PERSON] . Вказаним приписом заборонено [PERSON] вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, та контактування з нею. Вказаний терміновий заборонний припис [PERSON] отримав особисто під підпис, [PERSON] було роз`яснено право на оскарження термінового заборонного припису до суду. Вказане підтверджується копією термінового заборонного припису від 21.01.2025 року. З постанови Вижницького районного суду від 12.03.2025 року по справі 713/636/25, яка набрала законної сили 24.04.2025 року, вбачається, що [PERSON] визнано винуватим за те, що він 24.01.2025 о 07:00 год., та 22.01.2025 о 05:00 год., порушив вимоги термінового припису, не залишив місце проживання заявника та продовжував контактувати із заявником, чим вчинив правопорушення передбачене ст.173-8 ч.2 КУПАП. Крім того, [PERSON] повторно протягом року, а саме 05.10.2025 року біля 23:55 год., перебуваючи по місцю проживання за адресою [ADDRESS] вчинив відносно заявника домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру, а саме зачинив двері та не впускав додому, що в подальшому завдало шкоди психологічному здоров`ю заявника, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУПАП. За вчинення вказаного правопорушення відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис (серія АА №631242) та [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.11.2025 року по справі 713/3392/25, яка набрала законної сили 17.11.2025 року. Вказане підтверджується копіями постанови та термінового заборонного припису. З копії термінового заборонного припису серії АА №631278 вбачається, що [PERSON] у період часу з 23:30 год. 13.12.2025 року по 23:30 год. 23.12.2025 зобов`язано залишити місце проживання заявника, заборонено перебувати у місці проживання заявника та заборонено контактувати із заявником за те, що він 13.12.2025 вчинив словесну суперечку з мамою [PERSON] . З копії протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що [PERSON] звернулась із заявою 13.12.2025 до поліції про вчинення домашнього насильства відносно неї її сином [PERSON] . Зазначене у своїй сукупності означає, що заявник та заінтересована особа являються колишнім подружжям та за змістом ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявник та заінтересована особа являються особами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. При цьому суд відхиляє посилання заявника на те, що матеріали справ про адміністративні правопорушення №713/3853/25, 713/3854/25, 713/3855/25 складені відносно [PERSON] за ч.2 ст.173-8 КУпАП є доказом того, що [PERSON] 14.12.2025 порушив дію термінового заборонного припису від 13.12.2025, оскільки самі по собі вказані матеріали за відсутності відповідної постанови про визнання [PERSON] винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП не є доказом вчинення такого адміністративного правопорушення. При цьому самі постанови у вказаних справах заявником додано не було. Отже, як вбачається з викладеного, об`єктивними доказами вчинення [PERSON] домашнього насильства, які представлено заявником є терміновий заборонний припис серії АА № 450552, за те, що [PERSON] 21.01.2025 вчинив домашнє насильство, терміновий заборонний припис (серія АА №631242) та постанова Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.11.2025 року по справі 713/3392/25за те, що [PERSON] 05.10.2025 року вчинив домашнє насильство, та терміновий заборонний припис серії АА №631278 що [PERSON] 13.12.2025 вчинив домашнє насильство. Вказане домашнє насильство виражалось у формі суперечки [PERSON] з мамою [PERSON] . При цьому термінові заборонні приписи відносно [PERSON] були винесені як реагування поліцейських на факт домашнього насильства [PERSON] відносно його мами та спрямовані на негайне припинення [PERSON] домашнього насильства, та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства. [PERSON] отримав ці термінові заборонні приписи та їх не оскаржив. Виходячи зі змісту вказаних приписів, та з врахуванням вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявник є постраждалою особою, щодо якої [PERSON] було спричинено домашнє насильство, а [PERSON] - відповідно є кривдником Відповідно до ч.2 ст.24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до пеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно [PERSON] а. Частиною 3 статті 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків оцінювання вірогідності продовженнячи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Крім того, суд, при вирішенні питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Як зазначено вище, судом було встановлено, що заявник піддався з боку заінтересованої особи [PERSON] домашньому насильству у формі психологічного насильства. При цьому таке насильство відбулось 21.01.2025, 05.10.2025, 13.12.2025, тобто протягом року. Тому суд знаходить доведеним наявність ризику продовження у майбутньому домашнього психологічного насильства саме через спілкування заінтересованої особи та заявника.. Тому, на думку суду, вимога про заборону заінтересованій особі у будь-який спосіб спілкуватись із заявником - є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим суд знаходить, що у задоволенні вимог щодо заборони [PERSON] наближатися до заявника на відстань ближче ніж 50 метрів, де б вона не знаходилася слід відмовити за необгрунтованістю. Будь-яких доказів того, що саме по собі наближення [PERSON] до [PERSON] буде спричиняти домашнє насильство відносно неї заявником та його представником не надано. Крім того, на думку суду, сама по собі заборона [PERSON] у спілкуванні із заявником буде сприяти недопущенню в подальшому вчинення психічного насильства відносно заявника. Необгрунтованою на думку суду є і вимога про заборону [PERSON] відвідувати місце спільного проживання [PERSON] та перебувати у цьому місці (навіть і під час її відсутності), оскільки [PERSON] , іншого місця проживання не має, і позбавлення його права на житло у зимовий час, було б надмірним тягарем для нього. Крім того, суд знаходить, що [PERSON] слід заборонити спілкуватись із заявником на строк 3 (три) місяці. Оскільки, на думку суду, саме такий строк буде розумним та достатнім у даній ситуації, з врахуванням наявності рішення суду про видачу обмежувального припису. Отже, за таких обставин, суд задовольняє заяву частково, шляхом встановлення [PERSON] заборони спілкуватись із заявником на строк 3 місяці. Така позиція суду відповідає вимогам ч.3 ст.350-6 ЦПК України, в якій зазначено що «У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців». При цьому суд звертає увагу заявника, що відповідно до вимог ст.350-7 ЦПК України, заявник має право на продовження цього строку у випадках, встановлених законом, на строк до 6 місяців. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Outcome: partial