Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

04 листопада 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем 08.03.2024 було укладено договір позики № 7535316 на суму 5 000 грн. та договір позики № 102144464 на суму 8500 грн. В подальшому право вимоги за укладеними договорами було відступлено позивачу. ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 46237,50 грн., з яких: 17206,28 грн. сума заборгованості за договором № 7535316 та 29112,50 грн. за договором № 102144464 Посилаючись на те, що відповідач, не виконував належним чином зобов`язання за договорами, порушує його умови, просить суд стягнути із відповідача на його користь 46237,50 грн. заборгованості за договорами позики. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем було укладено договір № 7535316 про надання споживчого кредиту (а.с.16-31). За умовами договору кредит надано на суму 5 000 грн., на строк та зі сплатою відсотків на умовах і в порядку, визначеному договором. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно з довідки-розрахунку боргу станом на 31.10.2025 р. заборгованість за договором складає 17125,00 грн., з яких: 5 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11625,00 грн.- за відсотками (а.с.54). 08 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем було укладено договір № 102144464 про надання споживчого кредиту (а.с.32-50). За умовами договору кредит надано на суму 8 500 грн., на строк та зі сплатою відсотків на умовах і в порядку, визначеному договором. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно з довідки-розрахунку боргу станом на 31.10.2025 р. заборгованість за договором складає 29112,50 грн., з яких: 8 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 762,50 грн.- за відсотками, 850 грн. - комісія (а.с.55). Копією договору факторингу від 29 травня 2025 року № 29-05/2025Т та додатком до нього витягом з реєстру боржників підтверджується перехід права вимоги за укладеними договорами до позивача (а.с.7, 65-70). Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитними договорами вбачається, що відповідач не погасив узяті ним кредити, не сплатив відсотки. Відповідач не висловив своєї позиції по справі, та не надав доказів на підтвердження своєї позиції. А тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства заборгованість за кредитними договорами сумі 46237,50 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 02.07.2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» уклало договір про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та за п. 4.1. вказаного договору сторони погодили, що загальна вартість послуг узгоджується сторонам у заявці на надання юридичної допомоги , які є невід`ємними додатками до цього договору. Відповідно до п.4.5 сума, визначена в акті про надання юридичної допомоги є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (а.с.11-13). Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 1665 від 01.09.2025 року погоджені послуги : надання усної консультації з вивченням документів 4000 грн. (2 год*2000,00 грн.), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 12000 грн (4 год.*3000,00 грн.), а разом 16000 грн. та витягу з акту про підтвердження факту надання правничої допомоги від 30.09.2025 року сторонами погоджено, що сума витрат становить 16000, 00 грн. (а.с.14-15). Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачем не подана. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною. Тому відсутні передбачені ст. 137 ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved