Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укркредит Фінанс») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 38500 гривень та судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.04.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] за допомогою Веб-сайту (info@navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1376-9457. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С0137, для підписання кредитного договору № 1376-9457 від 06.04.2024 року. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7700 гривень; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу 15 % від суми кредиту, знижена % ставка 1, 2 % в день; стандартна % ставка 1,5 % в день. Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року) на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Проте, відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв`язку з чим, станом на 13.10.2025 року виникла заборгованість у сумі 43181, 60 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 7700 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 34326 гривень 60 копійок, - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту - 1155 гривень, яка до теперішнього часу не погашена. Ухвалою судді від 10.12.2025 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні відповідач повідомлявся за місцем своєї реєстрації, відзиву на позов не подав. Представник позивача звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Фіксування судового розгляду не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом положень ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що 06.04.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] за допомогою Веб-сайту (info@navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1376-9457. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С0137, для підписання кредитного договору № 1376-9457 від 06.04.2024 року. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7700 гривень; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу 15 % від суми кредиту, знижена % ставка 1, 2 % в день; стандартна % ставка 1,5 % в день. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року (надалі Закон №675-VIII) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У відповідності до норм ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016 року (надалі Закон № 1734-VIII) договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" №851-IV від 22.05.2003 року (надалі Закон № 851-IV), а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом №675-VIII. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Стаття 12 Закону №675-VIII визначає, що електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С0137, для підписання кредитного договору № 1376-9457 від 06.04.2024 року. Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укркредит Фінанс`через систему платежів LiqPay на карту отримувача (відповідача). Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про платіжні послуги» № 1591-IX від 30.06.2021 року (надалі Закон № 1591-IX) встановлено, що фінансові установи мають право на провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг лише після отримання ними ліцензії відповідно до цього Закону (крім банків) та за умови включення до Реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом. Згідно із розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 08.06.2017 № 2401 «Про видачу ТОВ «Укркредит «Фінанс» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» Товариству з обмеженою відповідальність ТОВ «Укркредит «Фінанс» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 08.03.2024 року Національним банком України внесено запис до Державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензії ТОВ ТОВ «Укркредит «Фінанс» (код за ЄДРПОУ 38548598) на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом надання послуги надання коштів та банківських металів у кредит, (розміщено в загальному доступі на сайті. Статтею 5 Закону № 1591-IX передбачено, що до фінансових платіжних послуг належать, у тому числі, послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Отже, ТОВ «Укркредит «Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» №2121-III від 07.12.2000 року та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «Укркредит «Фінанс». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Частина 1 ст.625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 13.10.2025 року виникла заборгованість у сумі 43181, 60 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 7700 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 34326 гривень 60 копійок, - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту - 1155 гривень, яка до теперішнього часу не погашена. Як вбачається з матеріалів справи, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укркредит «Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 38500 гривень. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, - в розмірі 38500 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved