Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором №4005514566 в розмірі 54170,93 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом у сумі 34526,86 грн., заборгованості за відсотками в сумі 4,28грн., заборгованості по комісії в сумі 19639,79 грн та понесені судові витрати В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12.07.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4005514566 , за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 43819, 00 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом. В подальшому між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладений договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, згідно з яким до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. 26.05.2025 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу №НІ/11/30-Ф, згідно з яким до ТОФ « ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідно до витягу Прав Вимог від 26.05.2025 до договору факторингу №НІ/11/30-Ф, розмір заборгованості відповідача за цим кредитним договором становить 54170,93 гривень, з яких: 34526,86 гривень - сума заборгованості по основному боргу; 19639,79 гривень - сума заборгованості за відсотками. Відповідач всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, не виконав свого забов`язання. Після відступлення Позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійсним жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОІ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора, що стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 22.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, заперечень, відзиву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.07.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4005514566, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі 43819,00 грн строком на 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідно до п. 1.4 договору позичальник доручив кредитодавцю виплатити/сплатити в рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: 30000,00 грн - переказ на поточний рахунок [PERSON] у АТ «Таскомбанк» за рахунок кредиту КД 4005514566 від 12.07.2021 року; 10260,00грн - оплата страхового платежу за договором страхування №4005514566-С від 12.07.2021 року, отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС»; 800,00грн - оплата страхового платежу за договором страхування №4005514566-ЛО від 12.07.2021 року, отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС»; 200,00 грн оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU4005514566 від 12.07.2021 року, отримувач ТОВ «ЦФР»; 459,00 грн оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADAR.Screen», КД№40055145600 від 12.07.2021 року, отримувач ТОВ «ЦФР»; Укладанню договору передувало підписання Шубовим А.Є. паспорту кредиту № 4005514566 від 12.07.2021 року, яким передбачено щомісячні проценти 2,7% від суми кредиту та річні проценти 0,01% від суми боргу за договором, а також заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг від 12.07.2021 року. 07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ПАТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до позичальника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. За п. 2.2. вказаного договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору. Реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 до матеріалів справи не надано. 26 травня 2025 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №НІ/11/30-Ф, за яким фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку № 2, але не раніше здійснення оплати фактором згідно п. 3.1. цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору. Вказаний акт підписано 26 травня 2025 року . З витягу з реєстру прав вимог до договору факторингу №НІ/11/30-Ф від 26 травня 2025 року вбачається, що АТ «Таскомбанк» відступлено ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 12.07.2021 року в розмірі 54170,93 гривень, з яких: 34526,86 гривень - сума заборгованості по основному боргу; 19639,79 гривень - сума заборгованості за відсотками, пеня/штрафи 0 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4005514566 від 12.07.2021 року за період з 26.05.2024 року станом на 31.10.2025 рік, заборгованість [PERSON] складає 54170,93 грн, з яких загальна заборгованість по тілу кредиту 34526,86 грн, по відсоткам 4,28 грн, по комісії 19639,79 грн, пеня/штрафи 0 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Пунктами 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75 передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом,що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1)назву документа(форми); 2)дату складання; 3)найменування клієнта/банку,прізвище,власне ім`я та по`батькові (за наявності) фізичної особи; 4)зміст та обсяг операції(підстави для її здійснення)та одиницю її виміру за кожною операцією,відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено умовами кредитного договору від 12.07.2021 року надання коштів здійснюється шляхом їх перерахування на банківський рахунок [NUMBER] відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК». Кредитним договором від 12.07.2021 року передбачено також перерахування коштів іншим отримувачам за оплату послуг. Доказом надання позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом із тим, позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем ТОВ «ФК «ЦФР» були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах та на рахунок, що передбачений кредитним договором та договором позики, а відповідач ці кошти отримав. Виписки з рахунку, платіжної інструкції, довідки про перерахування коштів за допомогою електронних платіжних систем, сервісів он-лайн платежів тощо, які б підтверджували перерахування [PERSON] від ТОВ «ФК «ЦФР» коштів за кредитним договором №4005514566 від 12.07.2021 року в розмірі 30000,00 грн позивачем не надано, як і не надано доказів перерахування коштів іншим отримувачам (ПАТ «СК «ТАС», ТОВ «ЦФР») за кредитним договором №4005514566 від 12.07.2021 року, спрямованих на оплату послуг. Звертаючись до суду позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про витребування доказів, зокрема, інформації щодо належності відповідачу рахунку у АТ «Таскомбанк», вказаного в кредитному договорі від 12.07.2021 року та надходження на них коштів, відповідних виписок з рахунку. Крім того, з розрахунку заборгованості за кредитним договором №4005514566 від 12.07.2021 року вбачається лише загальна сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34526,86 грн, відсотками 4,28 грн і комісією 19639,79 грн, яка утворилась на час отримання позивачем права вимоги 25.05.2025 року від АТ «Таскомбанк» та залишилась незмінною на час подачі позову. З вказаного розрахунку неможливо встановити ані період, протягом якого нараховані відсотки, ані процентну ставку. Також неможливо перевірити правильність розрахунку заборгованості в частині тіла кредиту 34526,86 грн, адже з нього не вбачається, як саме вона утворилась, враховуючи, що згідно кредитного договору кредит надавався у сумі 43819,00 грн, чи були погашення тощо. При цьому, умовами договору сплату комісії не передбачено. Також суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять належних доказів переходу права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4005514566 від 12.07.2021 року від первісного кредитора ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «Таскомбанк», оскільки реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 не надано, а сам вказаний договір укладено 07 жовтня 2016 року, тобто задовго до укладення кредитного договору. Крім того, не надано й доказів оплати за перехід прав вимоги за жодним з договорів. За вказаних обставин, у зв`язку з не доведенням позивачем належними та допустимими доказами переказу коштів позичальнику, а також фактичного користування відповідачем коштами, та неналежністю наданих ним розрахунків як доказів заборгованості, суд вважає, що у задоволенні позивних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] необхідно відмовити. Положеннями частини 1 та 2статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у позові суд не стягує з відповідача на користь позивача понесених судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: dismissed