Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

03 листопада 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.08.2011 сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дочок. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Відповідач на даний момент є військовослужбовцем ЗСУ, отримує не малу заробітну плату, але дітям не допомагає матеріально, а також не займається їх вихованням, та не цікавиться їх життям, навчанням. Відповідач запевняв що буде матеріально допомагати дітям, проте ніякої допомоги не надає. Спільне життя не склалося, вже більше двох років вони не проживають як чоловік та дружина, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Можливості зберегти сім`ю немає, тому вважає за доцільне юридично оформити фактичний стан речей та розірвати шлюб. Від спільного життя мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З відповідачем не складаються нормальні сімейні відносини, позивач змушена сама виховувати дочок та забезпечувати їх матеріально, так як вони перебувають на повному її забезпеченні. Відповідач не займається вихованням дітей та не допомагає матеріально. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.08.2011 виконавчим комітетом Мигаївської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №04. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину з моменту подачі позову до суду до досягненню ними повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому позивач уточнює позовні вимоги, та просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з моменту подачі позову до суду до досягненню ними повноліття. Просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, та просять суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надав. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Мигаївської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області 20 серпня 2011 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 02 липня 2024 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №04. Під час шлюбу народилась діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 026.12.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 02.07.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 19.02.2020 Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) серії [NUMBER] . Згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданих Новоборисівською сільською радо Роздільнянського району Одеської області № 421 від 03.11.2025 виданих власнику житла [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам позивача, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Залишити [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач сама не може утримувати неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та нести одноособово витрати пов`язані з їх утриманням, відповідач є здоровою, працездатною людиною, служить в лавах ЗСУ, інших осіб на утриманні не має, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Згідно з ч.3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, їх повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд приходить до висновку, що [PERSON] має задовільний стан здоров`я, є працездатною особою, служить в ЗСУ, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В порядкуст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь [PERSON] . Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. щодо вимоги майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved