Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла її матір [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді 4/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що вона прийняла спадщину після смерті матері за законом шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті матері відсутні. Вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. У зв`язку із чим, позивач просить визнати за нею право власності на 4/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяви, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Горлівської міської ради Донецької області будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, вказав, що він є сином померлої [INFO] [PERSON] . На момент її смерті він не проживав разом з матір`ю, спадщину після її смерті не приймав, до нотаріуса не звертався. Зазначив, що він відмовляється від спадщини на користь своєї сестри [PERSON] . Просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2000, [PERSON] , помер [INFO] у місті Горлівка Донецької області, в Україні. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.04.2005, [PERSON] , померла [INFO] у місті Горлівка Донецької області, в Україні. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.11.2024, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.12.2021. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.01.2025. Згідно договору купівлі-продажу від 20.08.1986 посвідченого державним нотаріусом Першої горлівської державної нотаріальної контори Вільчик Л.П. за № 2775, [PERSON] на праві приватної власності належала 4/7 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за [PERSON] у Горлівському бюро технічної інвентаризації 21 жовтня 1986 року за реєстровим номером 26995, реєстрова книга 146. Згідно технічного паспорта від 21.07.2025 та довідки про характеристики та споруди, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , складається з: житлового будинку літера А1, загальною площею 98,3 кв.м., житловою площею 56,2 кв.м., прибудови літера а2, прибудови - літера а3, сараю - літера Б1, сараю - літера В1, вбиральні - літера Г1, огорожа - № 1, ворота з хвірткою - № 2. Технічний паспорт виготовлено ПП «Інвентаризатор Ічнянщини», реєстраційний номер в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва ТІ01:1392-3665-9953-8053. Згідно відомостей домової книги за адресою: [ADDRESS] позивач [PERSON] , була зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 82860006 від 13.10.2025, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагер С.В. 08.04.2025 було заведено спадкову справу № 32/2025, у спадковому реєстрі № 73910524. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 82860026 від 13.10.2025, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відомості про заповіт у Спадковому реєстрі відсутні. Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 32/2025, які були витребувані судом у приватного нотаріуса, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину за законом після смерті померлої [INFO] [PERSON] . Інший спадкоємець за законом [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався. Листом приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагер С.В. № 84/01-16 від 21.05.2025, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки нею не був наданий правовстановлюючий документ на 4/7 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та відсутністю інформації стосовно вказаного житлового будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідно до цивільного законодавства позивач [PERSON] як спадкоємець за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , має право в порядку спадкування отримати у спадщину майно, що належало спадкодавцю, однак позбавлена цього права, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо житлового будинку, який входить до складу спадщини, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності спадкодавця на будинок, яка міститься на паперових носіях у БТІ, що знаходиться на тимчасово окупованій території України (м. Горлівка Донецької області) на даний час неможливо. Позивачем доведено, що житловий будинок належав саме спадкодавцю [PERSON] на підставі вимог чинного на час набуття права законодавства, яке не передбачало обов`язкову реєстрацію права власності. Право власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно ніким не оспорюється. Інший спадкоємець, після смерті спадкодавця [PERSON] , відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався та не заперечував проти оформлення спадщини за позивачем. Таким чином, позивач позбавлена можливості отримати у спадщину майно в порядку спадкування за законом у позасудовому порядку, що порушує її право власності, тому суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved