Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

28.10.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позову представник позивачки зазначила, що сторони уклали шлюб 29 вересня 2012 року у Виконавчому комітеті Великобобрицької сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис №04. Разом з тим як вказує представник позивачки, з часом стосунки сторін погіршились, подружні стосунки на даний час не підтримуються, позивачка переїхала проживати окремо від відповідача в орендоване житло. Сторони мають різні погляди на життя та майбутнє сім`ї, відсутні спільні інтереси, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, спільного побуту та господарства не ведуть та позивачка наполягає на розірванні шлюбу і на примирення не згодна. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31.10.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, розгляд справи по суті призначений на 01.12.2025 та відкладався до 23.01.2026 за клопотання відповідача. 25.11.2025 до суду від представника відповідача - адвоката Лисенко Н.О. через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив, у якому остання вказує, що відповідач [PERSON] заперечує проти заявлених позовних вимог та вважає, що сторони прожили у шлюбі 13 років, усі роки вони дійсно перебували у кріпкому союзі, разом переживали його кризи, разом раділи своїм спільним успіхам і надбанням. Відповідач жалкує, що останнім часом був зайнятий буденними справами, приділяв дружині менше уваги, визнає, що цим образив дружину, однак має надію, що дружина зможе його вибачити за це, оскільки він розкаюється та готовий виправлятись. Готовий до діалогу, готовий почути її бачення розвитку їхніх відносин у сім`ї в майбутньому. У зв`язку із зазначеним у відзиві на позов представник відповідача просить надати сторонам строк для примирення, вважає рішення позивачки емоційним, яке зумовлене тимчасовим «мовчазним» конфліктом. 28.11.2025 на адресу суду від представника позивачки надійшла заява за вх. № 47289 про повернення без розгляду відзиву представника відповідача, поданого з порушенням вимог ЦПК України, а також заява за вх. № 47288 із запереченнями проти надання сторонам строку на примирення, позовні вимоги представник позивачки підтримує в повному обсязі та просить суд не надавати час для примирення з відповідачем через категоричну незгоду позивачки. Сторони та їх представники у судове засідання не прибули, при цьому від представника позивачки надійшла заява про проведення судового засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги представник підтримала та повідомила, що з моменту звернення з позовом між сторонами відносини ще більше погіршились, відповідач проявляє аморальну поведінку до позивачки, жодне примирення неможливе, позивачка просить не примушувати її до шлюбу. Розглянувши заяву представника позивачки про повернення без розгляду відзиву на позов з підстав його не направлення безпосередньо відповідачці, суд зазначає, що формальні несуттєві порушення щодо порядку подання відзиву не можуть бути підставою для позбавлення відповідача можливості висловити свою позицію щодо предмета судового розгляду, тим більше додані до відзиву докази підтверджують факт його направлення представнику позивачки. Розглянувши заявлене у відзиві клопотання про надання сторонам строку для примирення, врахувавши подані представником позивачки заперечення, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки провадження у справі було відкрите 31.10.2025 та призначено справу до розгляду на 01.12.2025, 06.11.2025 відповідач ознайомився з матеріалами справи та 25.11.2025 у відзиві заявлено про надання сторонам строку на примирення. Враховуючи, що судовий розгляд був відкладений до 23.01.2026, на переконання суду, сторони мали достатньо часу врегулювати питання можливого примирення, водночас станом на 23.01.2026 позивачка категорично заперечує проти продовження стосунків з відповідачем, відтак суд вважає за можливе розглянути справу, оскільки не може поза волею сторони змушувати її до вжиття заходів до примирення. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 29 вересня 2012 року у Виконавчому комітеті Великобобрицької сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис №04, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.10.2025. Відповідно до положень частини першої статті 12 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частин першої та другої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За змістом частини другої статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина третя статті 105 вказаного Кодексу визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, частина перша якої надає одному із подружжя право звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, позивачка категорично не згодна вживати заходів до примирення з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Спір про майно на час розгляду справи у суді відсутній. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з приписами частини другої, абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивачки, що на даний час спільне проживання сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, вільна згода позивачки на перебування у шлюбі відсутня, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню. У відповідності до положень статті 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивачці за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved