Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.груп» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 23382-07/2024 від 23.07.2024 року в розмірі 45 000,00 грн., а саме: 15 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 22 500,00 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 7 500,00 грн. с ума заборгованості за пенею (штраф). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 23.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 23382-07/2024. Згідно з пунктом 1.1. кредитного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. У пункті 1.2. кредитного договору зазначено, що кредит надається строком на 120 днів, а датою надання кредиту є 23 липня 2024 року. Дата погашення кредиту 19 листопада 2024 року. Пунктом 1.4. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом ТОВ «Стар файненс груп» нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. У пункті 1.4.1. кредитного договору зазначена денна процентна ставка, яка становить 1,5 % та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.2. цього договору. Відповідно до пункту 1.6. кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Факт перерахування коштів за договором № 23382-07/2024 від 23.07.2024 підтверджується квитанцією про зарахування від 23 липня 2024 року № 460540831, з якої вбачається, що 23 липня 2024 року через систему ІРау платником ТОВ STARFINANCEGROUPLLC, було перераховано 15 000,00 грн на картку № [NUMBER] . 30 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.груп» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за договором № 23382-07/2024, перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.груп». Всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 45 000,00 грн., а саме: 15 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 22 500,00 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 7 500,00 грн. сума заборгованості за пенею (штраф). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. У зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» найменування Кіровського районного суду міста Кіровограда змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій визнав вимоги частково, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту. Крім того, 18.08.2025 року подав заяву про зменшення позовних вимог, якою просить суд стягнути тіло кредиту в розмірі 9 500,00 гривень, без нарахування штрафних санкцій, оскільки вказане є надмірним тягарем та порушує принцип справедливості, враховуючи його матеріальне становищ /а.с.31/. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 липня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 23382-07/2024. Згідно з пунктом 1.1. кредитного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. У пункті 1.2. кредитного договору зазначено, що кредит надається строком на 120 днів, а датою надання кредиту є 23 липня 2024 року. Дата погашення кредиту 19 листопада 2024 року. Пунктом 1.4. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом ТОВ «Стар файненс груп» нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. У пункті 1.4.1. кредитного договору зазначена денна процентна ставка, яка становить 1,5 % та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.2. цього договору. Відповідно до пункту 1.6. кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Факт перерахування коштів за договором № 23382-07/2024 від 23.07.2024 підтверджується квитанцією про зарахування від 23 липня 2024 року № 460540831, з якої вбачається, що 23 липня 2024 року через систему ІРау платником ТОВ STARFINANCEGROUPLLC, було перераховано 15 000,00 грн на картку № [NUMBER] . 30 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.груп» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за договором № 23382-07/2024, перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.груп». Факт передачі права вимоги за договором № 23382-07/2024 від 23.07.2024 підтверджується також актом приймання-передачі від 30 жовтня 2024 року. Суд встановив, що всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі - 45 000,00 грн., а саме: 15 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 22 500,00 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 7500,00грн. с ума заборгованості за пенею(штраф). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Листом від 24 грудня 2024 року № 24/12-04 ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.груп» направило на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості у сумі 45 000,00 грн. Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З огляду на статтю 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кредитор, який заявляє вимоги про стягнення коштів за кредитним договором, зобов`язаний надати суду докази на підтвердження надання позичальнику кредиту. При цьому за правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підтвердження своїх вимог ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.груп» надало договір про надання фінансового кредиту від 23 липня 2024 року № 23382-07/2024, паспорт споживчого кредиту, заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту, інформаційне повідомлення, квитанцію про зарахування коштів, розрахунок заборгованості. Також випискою Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» підтверджено зарахування 23 липня 2024 року суми 15 000,00 грн на картку № [NUMBER] . Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. У позовній заяві позивачем зазначено що з [PERSON] підлягає стягненню пеня (штраф) в розмірі 7 500,00 грн., яка була нарахована за умовами договору, укладеного 23.07.2024. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні як на день укладення кредитного договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] , тобто станом на 23.07.2024 року, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи, що на теперішній час [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, заборгованість не сплатив, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 018,67 грн, а також понесені позивачем витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5 833,10 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 28 листопада 2024 року, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ № 002494 від 14 квітня 2021 року, ордером від 01 квітня 2025 року № 1250506, актом прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 28 листопада 2024 року, детальним описом робіт від 06 січня 2025 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial