Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду, через електронний суд, з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Травневий 113» (надалі «ОСББ») - юридична особа, створена власниками квартир багатоквартирного будинку, розміщеного за адресою: [ADDRESS] , для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Об`єднання створене для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання діє на підставі законодавства України, серед якого ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту. У відповідності до ст.21 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» кошти об`єднання складаються серед іншого з внесків і платежів співвласників. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Порядок оплати внесків співвласників ОСББ «Травневий 113» затверджений 03.08.2020 року загальними зборами. У відповідності до затвердженого порядку внески оплачуються співвласниками квартир у розмірах, встановлених загальними зборами. Співвласники зобов`язані оплачувати внески згідно з квитанціями на оплату внесків, сформованими та наданими правлінням об`єднання, виключно шляхом безготівкового розрахунку на рахунок ОСББ, відкритий у банківській установі. Внески сплачуються щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі, якщо співвласник не отримав сформовану квитанцію на оплату внесків, він зобов`язаний самостійно розрахувати суму внесків, що підлягає сплаті, та сплатити її на рахунок ОСББ у встановлені терміни. Правління надає квитанції шляхом вкидання їх до поштових скриньок кожної квартири. Згідно довідки, виданої комунальним підприємством «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради №1121 від 17.07.2025 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Прилуцькою міською радою 10.01.2003 року. Загальна площа квартири становить 53,0 кв.м. З урахуванням затвердженого 03.08.2020 року загальними зборами ОСББ «Травневий 113» місячного розміру внеску за 1 кв.м., який становить 6,00 грн., щомісячний внесок співвласників квартири [ADDRESS] становить 318,00 грн. Відповідачка з жовтня 2021 року сплату місячних внесків не здійснює. Згідно розрахунку розмір заборгованості по внескам співвласників по квартирі [ADDRESS] за період з жовтня 2021 року по жовтень 2025 року включно становить 15 582,00 грн.Тому позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28 листопада 2025 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 26 січня 2026 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника позивача. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Крім того, про судове засідання повідомлялася на сайті Судової влади України. У зв`язку з цим суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази та вивчивши всі матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до копії довідки КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради №1121 від 17 липня 2025 року встановлено, що станом на 31.12.2012 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Прилуцькою міською радою 10.01.2003. Зміна адреси з [ADDRESS] на підставі рішення №42 (46 (позачергової) сесії 8 скликання) Прилуцької міської ради від 04.11.2023 (а.с.21). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05 жовтня 2025 року, наявна інформація щодо юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Травневий 113», ідентифікаційний код юридичної особи 43664409, місцезнаходження: 17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. 1 Травня, буд.113, керівник Петрик Євгеній Олегович (а.с.5). Згідно п.п.1,2,8 п.2 розділу V Статуту ОСББ «Травневий 113», затвердженого Рішенням установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Травневий 113» Протокол №1 від 23 лютого 2020 року, співвласник серед іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (а.с.7,12). Відповідно до п.5 розділу 2 (порядок денний) Протоколу загальних зборів ОСББ «Травневий 113», проведених 03 серпня 2020 року, складеного 17 серпня 2020 року, визначено перелік та розмір внесків і платежів співвласників, а саме: встановлено внесок на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території 6,0 грн. на місяць з 1 м.кв. площі приміщення, що належить співвласникові в т.ч.: внесок до загального фонду 3,6 грн. на місяць з 1 м.кв. площі приміщення, що належить співвласникові; внесок до ремонтного фонду 1,9 грн. на місяць з 1 м.кв. площі приміщення, що належить співвласникові; внесок до резервного фонду 0,5 грн. на місяць з 1 м.кв. площі приміщення, що належить співвласникові (а.с.13-20). Відповідно до п.1, п.3 Порядку оплати внесків співвласників ОСББ «Травневий 113», затвердженого Рішенням загальних зборів ОСББ «Травневий 113» Протокол №1 від 17 серпня 2020 року, внески в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Травневий 113» оплачуються співвласниками квартир у розмірах, встановлених Загальними зборами Об`єднання відповідно до цього порядку. Внески сплачуються щомісячно, не пізніше «20» дати місяця, наступного за розрахунковим (а.с.20 зворот). Згідно розрахунку заборгованості по сплаті внесків [PERSON] по кв. [ADDRESS] , наявна заборгованість в розмірі 15 582 грн. (а.с.31, зворот). 10 листопада 2024 року відповідачу направлено претензію-попередження щодо оплату суми боргу зі сплати внесків співвласників на утримання будинку, яка станом на 01 листопада 2024 року становить 11 766 грн. Оскільки, відповідачем заборгованість не погашена, позивачем і подано до суду позов про стягнення заборгованості зі сплати внесків співвласників на утримання будинку в розмірі 15 582 грн. та понесених судових витрат. Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Цей Закон регулює відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об`єднанні (ст.2 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. За положеннями статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких належить затвердження статуту об`єднання, внесення до нього змін, затвердження кошторису об`єднання, визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників належить: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах. Відповідно до статті 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. За положеннями статті 11 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання після набуття статусу юридичної особи має право: прийняти на власний баланс весь житловий комплекс; за договором з попереднім власником залишити його балансоутримувачем усього житлового комплексу або його частини; укласти договір з будь-якою юридичною особою, статут якої передбачає можливість здійснення такої діяльності, про передачу їй на баланс усього житлового комплексу або його частини. Рішення про прийняття на баланс основних фондів приймається відповідно до цього Закону, інших нормативно-правових актів та статуту об`єднання. Балансоутримувач забезпечує управління житловим комплексом. Відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (стаття 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир, приміщень зобов`язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в об`єднанні. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Аналіз вказаних норм права вказує на те, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній сумісній чи частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами довів обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, а саме, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] , тобто співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Травневий 113». Як співвласник багатоквартирного будинку протягом жовтня 2021 року по жовтень 2025 року не виконувала свої зобов`язання щодо сплати внесків на утримання будинку, розмір яких затверджено рішенням загальних зборів, яке в свою чергу є обов`язковим для виконання співвласниками. Внаслідок порушення зобов`язання у [PERSON] станом на жовтень 2025 року обліковується заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку у розмірі 15 582 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості, який не викликає сумнівів у достовірності, є належним та допустимим доказом заборгованості. При цьому, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України [PERSON] не надала суду доказів на спростування зазначених обставин, зокрема не надала доказів сплати на рахунок позивача внесків у вказаному вище розмірі, не надала власного контррозрахунку, підтвердженого відповідними доказами. Крім того, слід зазначити, що вразі сплати витрат на утримання квартири [PERSON] не позбавлена можливості вимагати сплати частки витрат на утримання квартири з іншого співвласника. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку , що з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 15 582 грн. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем заявлено вимогу майнового характеру, оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертиз. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Зі змісту ст. 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги №1507-2025 від 15.07.2025; копію додаткової угоди №1 від 15 липня 2025 року до договору про надання правової допомоги №1507-2025 від 15.07.2025; копію рахунку №0110-2025 від 01 жовтня 2025 року на суму 7 000 грн.; копію квитанції про прийняття до виконання платіжної інструкції №247 від 10.10.2025 на суму 7 000 грн. Згідно яких Адвокатським бюро «Вячеслава Драчука» в особі адвоката Драчука В.В. надано правничу допомогу Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Травневий 113» у справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме: усна консультація; ознайомлення з первинними документами; дослідження нормативно-правових актів, що регулюють відносини з яких виник спір; пошук та дослідження судової практики; побудова та відпрацювання правової позиції захисту інтересів клієнта; визначення переліку документів, які можуть бути доказами у справі; підготовка позовної заяви, подання позову до суду; підготовка та подання до суду інших заяв по суті, заяв з процесуальних питань, клопотань (за необхідності); представництво інтересів клієнта в суді І інстанції, участь в судових засіданнях (за необхідності) у тому числі в режимі відео конференції. Вартість наданих послуг складає 7 000 грн. (фіксований розмір). Вартість оплачених послуг клієнтом становить 7 000 грн., які підлягають стягненню як правнича допомога із відповідача. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 року у справі 640/18402/19 зробив правовий висновок, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18. Відповідачем не було заявлено клопотання щодо неспівмірності заявлених витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

Outcome: approved