Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.17.2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] як позичальнику надано кредитні кошти із зобов`язанням їх повернення, сплати відсотків за користування кредитом. Позивач зауважує, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до договору факторингу, укладеного між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Брайт Інвестмент» як новим кредитором, сума заборгованості за кредитом становить 19 115,49 грн., з яких: заборгованості за тілом кредиту 13 078,00 грн., заборгованості по відсотках 6 037,49 грн. Посилаючись на вимоги ст.1054 ЦК України, що визначає загальні ознаки кредитних правовідносин, а також звертаючись до вимог ст.ст. 526, 625 ЦК України щодо недопущення односторонньої відмови від договору, правових наслідків прострочення виконання зобов`язання, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за кредитним договором, відшкодувати судові витрати: з оплати судового збору - 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу 5000,00 грн. Ухвалою суду від 11.12.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом встановлено, що 12.06.2016 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно з яким сторони обумовили надання позичальнику [PERSON] кредиту на придбання товару в рамках програми споживчого кредитування банку. Підписанням договору позичальник надав банку доручення на перерахування визначених договором сум на рахунок отримувачів продавців. Тим же договором (п.2) сторони підтвердили факт укладення договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток на підставі Правил кредитування, Правил користування кредитною карткою MasterCard Standart. Згідно п.2.1 договору за умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту Банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну кратку. Відповідно до п.2.4 договору за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами, що на дату укладення угоди становить 40 % річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги в мережі Інтернет та по операціях зняття готівки в банкоматах. З інформації про рух коштів по картковому рахунку, розрахунку заборгованості за договором, укладеного між «Універсал Банк» та відповідачем, слідує, що позичальник первісно ініціював оплату товару коштами з рахунку 24.07.2017 року, в подальшому користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість. Станом на 06.06.2025 року заборгованість за кредитним договором становить 19 115,49 грн. Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається із частини 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення отриманих кредитних грошових коштів, вимога позивача про стягнення суми заборгованості є обґрунтованою та підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору 2422,40 грн. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial