Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

06 червня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 19 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Підставою для пред`явлення позову є відсутність спільних інтересів, наявні різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Процесуальні дії та рішення у справі. 10 листопада 2025 ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 21 січня 2026 року протокольною ухвалою вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Позиції учасників справи. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились. В матеріалах справи міститься заява про розгляд без участі позивача, та представника позивача, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням на офіційний веб-сайт суду, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, реєстрами вихідної кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області та трекінгами «Укрпошта» що наявні в матеріалах справи, про причини неявки не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не направляв. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Із свідоцтва про шлюб від 19 квітня 2016 року встановлено, що шлюб зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління міністерства юстиції у Київській області, актовий запис №71. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . У сторін від шлюбу є неповнолітня дитина, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №506. Застосовані норми права. В ч. 1 ст.51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як зазначено у ч. 1, 2 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. У ч. 1 ст.113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Мотиви і висновки суду. Із позовної заяви, вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примирення між ними неможливе, це суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб сторін необхідно розірвати, відповідач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, у позовній заяві позивач не просив стягувати з відповідача судовий збір. У зв`язку із цим, суд вважає розумним та справедливим не стягувати судовий збір з відповідача.

Outcome: approved