Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначала, що уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований 15.11.2024 року Першим відділом ДРАЦС у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а/з № 1310. Від шлюбу дітей у сторін немає. Зазначає, що причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя та шляхи вирішення проблем, що призводило до конфліктних ситуацій, сторони на даний час припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, вважає, що шлюб набув формального характеру та його збереження неможливе. Просить шлюб, укладений з відповідачем, розірвати, повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », а також стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір в розмірі 968,68 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Гуцуляк С.Т. надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити, не заперечують проти прийняття судом заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини неявки суду не повідомив, судом отримано заяву відповідача про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 15.11.2024 року Першим відділом ДРАЦС у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а/з № 1310, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.11.2024 року. Згідно положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на даний час не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства, внаслідок різних поглядів на життя між ними виникають конфліктні ситуації. Позивач не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем, наполягає на його розірванні. Наведене свідчить, що шлюб між сторонами розпався, і не відповідає своєму призначенню. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача з огляду на відсутність її згоди, яка є основою шлюбу. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що надання правничої допомоги адвокатом Гуцуляк С.Т. позивачу [PERSON] підтверджується: договором про надання правничої допомоги № 105 від 03.11.2025 року, актом про надання юридичних послуг та детальним описом наданих послуг, в яких зазначений розмір винагороди за надану правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. та квитанцією № 3 від 04.11.2025 року, відповідно до якої [PERSON] сплатила [PERSON] 4000,00 грн. за послуги з надання правничої допомоги. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Правилами ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З огляду на те, що позивачем вимоги процесуального закону щодо строку і порядку подачі доказів про витрати на правничу допомогу дотримані, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача. З врахуванням викладеного, з відповідача [PERSON] на користь позивача мають бути стягнені витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. та сплачений суджовий збір. На підставі ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved