Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу), відповідача, щомісячно з моменту пред`явлення позову, також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання дитини у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) відповідача починаючи з моменту пред`явлення позову і до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в них з відповідачем народилася дочка [PERSON] , [INFO] , якою вона повністю опікується та утримує. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Дитині вісім місяців і вона потребує постійного догляду. Позивач самостійно доглядає її у зв`язку з чим не може працювати на роботі. Матеріальне становище позивача скрутне. Стан здоров`я дитини та позивача задовільний. Також зазначає, що у відповідача немає інших утриманців, він працює у Республіці Польща та має високий розмір доходів. Однак відповідач взятих на себе зобов`язань не виконує, матеріальної допомоги дитині не надає. Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20.10.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. З підстав зазначених в ухвалі Заліщицького районного суду Тернопільської області від 17.12.2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, з огляду на такі підстави. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Бережанським РВУ МВС України в Тернопільській області 08.02.2008 року [PERSON] народилася [INFO] . Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області, [PERSON] народився [INFO] . За час спільного проживання в Республіці Польща у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , в якому її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Посольства України в Республіці Польща за №6137/КВ/19-2752/Н від 21.11.2024 року, виданої про реєстрацію особи громадянином України, [PERSON] , [INFO] , уродженка Республіки Польща, згідно з рішенням Посольства України в Республіці Польща набула громадянства України на підставі частини 1 статті 7 Закону України «Про громадянство» та відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянкою України з 12.11.2024 року. Згідно довідки, виданої Саранчуківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області № 23 від 24.10.2025 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає на території Саранчуківської сільської ради за адресою: [ADDRESS] та на її утриманні є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Актом від 10.07.2025 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно додатку до трудового договору від 01.02.2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВАНТЕК» та [PERSON] , відповідач працевлаштований та отримує заробітну плату. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У силу положень ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2025 року становить 2563 грн. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд звертає увагу на те, що, заявляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на дитину, [PERSON] не надала суду жодних доказів, які б свідчили про можливість [PERSON] сплачувати аліменти у такому розмірі, а також обґрунтування заявленого нею до стягнення розміру аліментів саме в цьому розмірі. Матеріали справи також не містять інформації про доходи відповідача, наявність у нього на праві власності, володінні та/або користуванні майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів тощо. Оцінюючи надані суду докази, зважаючи на принцип рівності батьків у виконанні обов`язку щодо утримання дитини, розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб дитини, зважаючи на встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки слід задовольнити частково та стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує наступне. Як встановлено вище, дитина знаходиться на утриманні позивача, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, працювати не має змоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання матері дитини в період догляду за дитиною до досягнення трьох років не надає. Згідно з ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до статті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, беручи до уваги норми Сімейного кодексу України, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, відповідно до положень ст. 84 СК України. При визначенні розміру аліментів суд також враховує відсутність інформації про незадовільний стан здоров`я відповідача та про наявність на його утриманні інших дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на спростування доводів позивача, що викладені у позовній заяві, суду не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведене, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини підлягає до часткового задоволення. Згідно з ч. 1ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання. У силу положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial