Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 серпня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №938497, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування коштами за стандартною процентною ставкою 2,2%. Кредитор виконав умови договору та переказав на зазначену відповідачем платіжну картку грошові кошти. Відповідач умови договору з повернення кредиту та сплати відсотків не виконав. На підставі укладеного між ТОВ «Селфі Кредит»і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договору факторингу від 21 червня 2024 року позивач отримав право вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 235,00 грн та понесені судові витрати у справі. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Наполягає на задоволенні позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 30 жовтня 2026 року позов надійшов до суду. 06 листопада 2025 року надійшли відомості на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2025 року позов залишено без руху. 20 листопада 2025 року надійшла позовна заява в порядку усунення недоліків. Ухвалою суду від 24 листопада 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 13 серпня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] (в договорі зазначено російською мовою [PERSON] ) укладено договір № 938497 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариство надає споживачу кредиту гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки за договором. За умовами договору сума кредиту складає 1500 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів, стандартна ставка 2,2% в день; знижена 0,01% в день Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п.1.1 договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Договір, а також графік платежів, що є додатком до договору, підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н389. У паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачем 13.08.2024 року, зазначені зокрема: сума та строк кредиту, розмір процентів, загальні витрати за кредитом за стандартною ставкою 11 880,00 грн, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки за весь строк користування кредитом 11 387,25 грн, орієнтовна вартість кредиту за весь строк кредитування 12 887,25 грн. ТОВ «Селфі Кредит» виконало умови договору щодо надання кредиту. Листом від 30.09.2025 року ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» підтвердило успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 13 серпня 2023 року на суму 1500,00 грн, на карту [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Селфі Кредит», [PERSON] здійснив оплату нарахованих відсотків 31.08.2023 в сумі 101,25 грн. Оплату за тілом кредиту не здійснював. Станом на 21 червня 2024 року заборгованість за кредитним договором становить 11 235,00 грн: 1500,00 грн тіло кредиту, 9 735,00 грн проценти. Нарахування процентів в період з 13.08.2023 по 27.08.2023 здійснювалося в сумі по 0,15 грн в день, в період з 29.08.2023 по 21.06.2024 в сумі по 33 грн в день. 21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит»та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №21062024, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №938497 на загальну суму 11 235,00 грн, що видно із витягу з Реєстру боржників (номер запису в реєстрі боржників 310). Платіжною інструкцією №3392 від 21.06.2024 підтверджується оплата за відступлення права вимоги. Позивачем не здійснювались нарахування заборгованості за вказаним кредитним договором. 16.10.2025 позивачем направлена досудова вимога відповідачу щодо сплати заборгованості по кредиту. Розмір заборгованості відповідачем не спростований. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Встановлено що договір між сторонами укладений в електронній формі та підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до пункту 6 частини 1 ст.3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Встановлено, що сторонами визначені істотні умови договору, в тому числі сума кредиту, строк кредитування, відсоткова ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту. Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Приписами ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідачу були надані кредитні кошти, останній здійснив частково сплату процентів, проте, в повному обсязі та належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Встановлено, що на підставі договору факторингу від 21 червня 2024 року позивач набув права вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №938497. Отже, зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконав в повному обсязі, допустив заборгованість, тому наявні підстави для її стягнення у примусовому порядку. Розрахунок заборгованості первісного кредитора підтверджує наявність та розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами, відповідачем наявність такої заборгованості не спростовано, виписки з особового рахунку та свого контрозрахунку не надано, тому ці вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що заборгованість за процентами нарахована відповідачу в межах визначеного договором строку кредитування. Проте з розміром нарахованих процентів суд не може погодитися з огляду на таке. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Кредитний договір укладено 13 серпня 2023 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Оскільки строк дії договору № 938497 до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» не закінчився, на нього поширюються положення пункту 5 розділу І цього Закону. Перехідні положення законопроекту застосовуються у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Тобто з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (по 21 квітня 2024 року включно) розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року включно) 1,5 %, з 20 серпня 2024 року 1%. Згідно з розрахунком первісного кредитора проценти нараховувалися з 13.08.2023 по 27.08.2023 в сумі по 0,15 грн в день (за ставкою 0,01%), в період з 29.08.2023 по 21.06.2024 в сумі по 33 грн в день (2,2%). Розмір нарахованих процентів за період з 13 серпня 2023 року до 21 квітня 2024 року включно не суперечить нормам законодавства. Проте нарахування процентів з 22 квітня 2024 року по 21 червня 2024 року за ставкою 2,2% в день не відповідає вимогам п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Тому суд розраховує заборгованість за укладеним договором, виходячи із встановлених законодавчих обмежень щодо розміру максимальної денної процентної ставки. Розмір процентів у період з 22 квітня 2024 року по 21 червня 2024 року (61 день) повинен становить 1372,50 грн (15000 х 1,5% х 61). За розрахунками позивача за вказаний період нараховано відсотків 2013,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості за процентами повинен бути зменшений на 640,50 грн та становить 9 094,50 грн (9735,00 - 640,50). Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 10 594,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1500,00 грн, заборгованість за відсотками 9094,50 грн. В стягненні відсотків в розмірі 640,50 грн позивачу слід відмовити. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд керується таким. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 8000,00 грн, які підтверджуються договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025, Актом №689 та детальним описом наданих послуг від 08.10.2025 про виконану роботу по боржнику [PERSON] . Встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності. Тому з огляду на часткове задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 7543,93 грн (10594,50*8000/11235) Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2284,30 грн (10594,50*2422,40/11235).

Outcome: partial