Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05 квітня 2024 року сторони уклали шлюб. У цьому шлюбі сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, примирення неможливе, сторони разом не проживають. У зв`язку з цим позивач просила суд розірвати шлюб. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача в позові позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити в його та позивача відсутність. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення, розгляд справи просив проводити в його відсутність. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 05 квітня 2024 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 395, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 05 квітня 2024 року серії [NUMBER] (а.с. 11). У шлюбі сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 01 жовтня 2024 року серії [NUMBER] (а.с. 12). Позивач, як на підстави звернення до суду з даним позовом, посилається на те, що спільне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, шлюбні відносини припинені, примирення неможливе, сторони разом не проживають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спроб до примирення не вживають. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому сторони не бажають поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи ту обставину, що позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у розмірі 968,96 гривень, до розгляду справи по суті відповідач позовні вимоги визнав, а тому позивачу підлягає до повернення з державного бюджету 50% судового збору, що складає 484,48 гривень, а з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 484,48 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved