Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

12.02.2025 [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним позовом, відповідно до якого просив: стягнути з [PERSON] на його користь фактично понесені додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 146611,00 гривень, а також додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 8000,00 гривень. Також просить стягнути витрати на адвокатську допомогу у розмірі 10000,00 гривень (т.1 а.с.1-7). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 14.11.2024 було визначено місце проживання дитини з батьком та стягнуто з матері дитини аліменти на її утримання. Дитина має хронічне захворювання розлад аутичного спектра, потребує регулярних медичних обстежень, періодичного стаціонарного лікування, оздоровлення у санаторно-курортних закладах, прийму дороговартісних ліків, спеціального харчування. Вказує, що понесені ним витрати складають: 128941,00 грн. спеціальне медичне обстеження, лікування у медичному закладі, придбання ліків, путівки до санаторію, та 164281,00 грн. заняття з логопедом та іншими фахівцями. Загальна сума витрат на лікування та придбання ліків, послуги фахівців за період 17 місяців (з серпня 2023 року) становить 293222,00 грн.. Половина цієї суми становить 146611,00 грн. . Вказує, що відповідачка є працездатною, працює і отримує заробітну плату, інших дітей не має, а тому має можливість оплатити половину додаткових витрат. Крім того, 24.07.2025 позивачем подані письмові пояснення з обґрунтуванням розміру додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини (т.2 а.с.160-161), за змістом яких позивач додатково зазначив, що додаткові витрати на заняття с педагогами та корекційними лікарями становили: січень 2024 р.- 7101,00 грн., лютий 2024 р.- 1356,00 грн., березень 2024 р. 8759,00 грн., квітень 2024 р. - 4627,00 грн., травень 2024 р.- 13578,00 грн., червень 2024 р. 13595,00 грн., липень 2024 р. -7427,00 грн., серпень 2024 р. - 9700,00 грн., вересень 2024 р. 12424,00 грн., жовтень 2024 р. - 9727,00 грн., листопад 2024 р. 12909,00 грн., грудень 2024 р. - 11224,50 грн., січень 2025 р. - 18110,00 грн.. Всього на суму 130537,00 грн. Медичні обстеження, консультації лікарів, медикаменти та БАДи становили: - дитячий невролог [PERSON] - 1400,00 грн., дитячий психолог, дефектолог-логопед, нутріціолог [PERSON] - 2400,00 грн., обстеження - 23986,00 грн., придбання медичних препаратів та БАДів- 62764,00 грн.; лікар [PERSON] 2000,00 грн., придбання медичних препаратів та БАДів - 5871,77 грн.; лікар [PERSON] - придбання медичних препаратів та БАДів - 2479,00 грн.; лікар-стоматолог- 1060,00 грн., обстеження - 21986,00 грн.. Всього на оплату консультацій - 6860,00 грн., на обстеження - 45972,00 грн., на придбання медичних препаратів та БАДів - 71114,77 грн.. Всього на загальну суму 123936,77 грн. Позивач розрахував, що щомісячні додаткові витрати на дитину [PERSON] становлять: 1300537,00 + 123946,77 = 254537,77 грн. : 13 місяців = 19575,67 грн. 06.06.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідачки [PERSON] адвокатом Мартин В.І подано відзив на позовну заяву (т.2 а.с.150-155), а також у подальшому - заперечення на заяву (т.2 а.с.125-129), за змістом яких відповідачка не оспорює понесені позивачем додаткові втрати на суму 46631,00 грн. та визнає позов, згідна сплатити, половину їх вартості в розмірі 23315, 68 грн., які складаються: 8184,00грн. оплата медичних послуг ТзОВ «Лабораторія Др.Рьодгера»; 1600,00грн. електроенцевалографія 24.08.2024; 5000,00грн. комп`ютерна радіометрія 09.08.2024; 2479,86грн. - придбання ліків «Рисполет» за рецептом лікаря; 247,50грн. оплата аналізів [PERSON] ; 1600,00 грн. оплата стоматологічних послуг Стоматологія «Добробут Дентал Клінік»; 8000,00 грн. проведення електроенцефалографії; 8145 грн. та 12915 грн. лікування зубів. Також вона не заперечує оплату за консультації лікаря [PERSON] на суму 1400,00грн. та лікаря [PERSON] на суму 500 грн., всього загальна сума додаткових витрат, які визнає відповідач, складає 48531,00грн., їх половина, яка не оспорюється відповідачкою, становить 24265,50 грн. Всі решта подані квитанції та платіжні інструкції позивач вважає неналежними і недопустимими доказами понесених додаткових витрат. Так, відповідач не визнає витрати на витрати , оплачені платіжними інструкціями «Сенс Банк» від 21.10.2024 на суму 980,00грн., в якій не зазначено, за який товар проведена оплата; від 08.01.2025 року 1645,00 грн., до якої долучена видаткова накладна на придбання колоїдного срібла, оскільки немає призначення лікаря, а призначення «спеціалістів» не можуть братись судом до уваги. Також не визнає витрати на суму 8322,41 грн. відповідно до квитанції «Перший український Міжнародний банк», ймовірно за придбання біологічних добавок, які не є ліками і не відносяться до додаткових витрат. На думку відповідача сумнівними є витрати на суму 30000,00грн. за платіжними інструкціями «ПриватБанк» з призначеннями платежу: «переказ власних коштів» або «переказ власних коштів. Реабілітолог», дані про отримувача та код отримувача в яких відсутні. Не може братись до уваги суду як доказ квитанція від 21.01.2025 року, сплачена позивачем на суму 900,00 грн. з рахунку банку «ПУМБ» з призначенням - «консультація», в якій не зазначено, хто є отримувачем коштів. Також відповідачка категорично заперечує належність доказів- платіжних інструкцій про перерахування коштів з власного рахунку в «ПриватБанк» на рахунки фізичних осіб: [PERSON] - 9 платіжних інструкцій на загальну суму 4950 грн., призначення платежу: «переказ власних коштів, басейн» або «переказ власних коштів»; [PERSON] - одна платіжна інструкція на суму 2000 грн., призначення платежу «переказ власних коштів»; [PERSON] - шість платіжних інструкцій на суму 5527,66 грн., призначення платежу «переказ власних коштів» або переказ власних коштів, логопед»; ФОП [PERSON] - 17 платіжних інструкцій на суму 6800,00грн., призначення платежу «охорона здоров`я»; [PERSON] - 20 платіжних інструкцій на суму 6030,20грн.., призначення платежу - «переказ власних коштів, логопед, [PERSON] »; [PERSON] - 5 платіжних інструкцій на суму 3500,00 грн., призначення - «корекційні заняття, логопед»; [PERSON] - дві платіжні інструкції на суму 1800,00 грн., призначення платежу - «переказ власних коштів»; [PERSON] - 46 платіжних інструкцій на загальну суму 24525,75грн., призначення платежу - «переказ власних коштів», або «переказ власних коштів, заняття з корекційним педагогом.» Відповідач зазначає, що вказані отримувачі платежів не ідентифіковані як ФОП, відсутні підтвердження, що вказані особи є платниками податків, мають відповідні медичні чи освітні ліцензії чи свідоцтва на надання тих чи інших послуг, також відсутні договори між [PERSON] та зазначеними особами на надання тих чи інших послуг малолітньому [PERSON] . Більша частина платіжних інструкцій містить призначення платежу « переказ власних коштів», що взагалі не може вважатись залежним доказом понесення додаткових витрат. В призначеннях платежу не зазначено, кому і які послуги надавались. Також відповідачкою не визнаються як доказ понесення додаткових витрат 7 квитанції на придбання біологічно активних добавок на загальну суму 29524 грн, оскільки біологічні добавки не є ліками, а тому їх придбання не відноситься до додаткових витрат, а також невідомо, які саме та для кого вони придбавалися і хто мав їх вживати. Ухвалою судді від 24 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання (т.2 а.с.87-88). У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, підтвердила викладені у позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] на початку судового розгляду, а також її представник [PERSON] у подальшому, позовні вимоги визнали частково у зазначеній сумі 24265,50грн., в іншій частині не визнають, вважають позов необґрунтованим та недоведеним. Представник відповідача просила врахувати, що відповідач перераховує свого заробітку в рахунок сплати аліментів та не має можливості нести додаткові витрати у визначеному позивачем розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, отримавши у порядку доступу до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відомості про джерела доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходу щодо сторін у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. ст. 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, за змістом ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 13 грудня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Городоцького районного суду Львівської області за позовом [PERSON] (справа №441/2262/23), що підтверджується копією судового рішення (т.1а.с.14-16). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (т.1 а.с.17). [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення Серія [NUMBER] (т.1 а.с.13). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2024 (справа №359/3001/24) було визначено місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , а також стягнуто з матері дитини [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи х 26.03.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Сторонами визнано, що дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідно до Консультативного висновку дитячого психіатра від 29.12.2020 р. (т.2 а.с.177) було встановлено, а також у подальшому Консультативним висновком психіатра від 04.10.2021 р. (а.с.178) було підтверджено у малолітнього [PERSON] , [INFO] , діагноз : дитячий аутизм. НМ 1 рівня. Відповідно до Консультативного висновку клінічного психолога, дефектолога-логопеда, нутриціолога [PERSON] від 29.01.2021 р. (т.2 а.с.179) після опитування батьків та очного обстеження [PERSON] , [INFO] , встановлено: Затримка психо-мовного розвитку з порушенням соціальної взаємодії та комунікативної поведінки з порушенням формування рецептивної та експресивної мови. Розлад аутичного спектру. Мова проявляється окремими звуками у вигляді лепету. Порушення іннервації та дезорганізації. Слабкі під`язичні м`язи. Слабка бронхіально-легенева система. Недорозвиток базових рефлексів. Недорозвиток координації та вестибулярного апарату. За даними ЕЕГ: нейрон-фізіологічний недорозвиток КГМ з проявами порушення церебрального метаболізму. Згідно із Висновком «Міжобласного спеціалізованого медико-генетичного центру» від 15.03.2021 р. (т.2 а.с.163-165) на підставі скарг, анамнестичних даних, особливостей фенотипу, клініко-генеалогічного аналізу, а також результатів додаткових методів дослідження малолітнього [PERSON] , [INFO] встановлений діагноз: комплексне порушення обміну речовин. Лактозна недостатність С\\С (патологічна гомозигота). Відповідно до Консультативного висновку лікаря невролога дитячого [PERSON] від 17.04.2021 р. (т.2 а.с.182) [PERSON] , [INFO] , у віці 2 роки 11 місяців, підтверджений клінічний діагноз: F84.8 інші загальні розлади розвитку. Загальний розлад розвитку з порушенням експресивно-рецептивної мови, когнітивними та комунікативними порушеннями. Згідно із Консультаційним висновком дитячого невролога [PERSON] від 31.10.2023 р.(т.2 а.с.168-169) встановлено діагноз: РАС з когнітивними порушеннями, розладом експресивно-рецептивної мови, стереотипною поведінкою. Рекомендовано, зокрема: корекційні заняття з дефектологом, психологом, сенсорна інтеграція, АВА-терапія; заняття сенсорною інтеграцією (басейн/сенсорні кімнати/пластилін/кінетичний пісок/; розвиток великої та дрібної моторики, ЛФК, плавання, фізична терапія; обмежувати в раціоні цукор, біле борошно та інші продукти з глютеном; а також медичні препарати: Атаракс, Бетаргін, Стімол, Атоксіл, Нейропеа, Theracurmin. Згідно із Висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 14.09.2023 р. № ІРЦ-85188/2023/456088 (т.2 а.с.170-176), проведеної щодо дитини [PERSON] , [INFO] , працівниками інклюзивно-ресурсного центру, поряд з іншим рекомендовано: заняття з практичним психологом 1р/тиждень, заняття з вчителем-логопедом 1р/тиждень, заняття з вчителем-дефектологом 1р/тиждень. Згідно із повторними Консультативними висновками клінічного психолога, дефектолога-логопеда, нутриціолога [PERSON] від 16.10.2023 (т.2 а.с.180-181), від 20.11.2024 (т.1 а.с.56-57, т.2 а.с.209) та від 21.01.2025 (т.1 а.с.51), надавалися рекомендації щодо: заняття з логопедом-дефектологом на розвиток пізнавальних процесів та загальний мовний розвиток; заняття з нейропсихологом; стабілізація водного балансу та контроль харчування, безлактозна дієта; загальний масаж; оксигенотерапія; а також приймати медичні препарати та харчові добавки: Бердок; По-Дарко, Червона конюшина; на постійній основі: ферменти; Лецитин; Вітамін Д3; Перфект Айс; Келп; Кораловий кальцій на постійній основі; Магній Хелат; Юрай; Ей Джи Екс; HVP; МСМ; НТР power; Колоїдні мінерали з соком Асаї; Біфідозаврики; Біфідофілус флора форс; Чорний горіх; Колоїдне срібло; Сік Алое Вера; Ейч-Пі-Файтер; Ейч-Джи-Екс; Суперантиоксидант; Коларовий кальцій; Протеаза; Перець часник петрушка; Калій; Цинкові пастилки; Майнд-Макс. Згідно із Характеристикою [PERSON] , [INFO] , виданої 10.07.2025 Гірським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Берізка» Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області (т.2 а.с.184-185) дитина с відвідує Гірський заклад дошкільної освіти з 23 жовтня 2023 року, має складнощі у соціальній взаємодії з однолітками, затримку мовленого розвитку, труднощі з адаптацією до змін, підвищену сенсорну чутливість. Також зазначено, що в рамках навчального процесу в групі проводиться базова корекційно-розвивальна робота, однак цього недостатньо для повноцінної реабілітації дитини. Спеціалісти закладу (вихователі, асистент вихователя, практичний психолог) рекомендують регулярні індивідуальні заняття з: логопедом-дефектологом, психологом, фахівцем з адаптивної фізкультури, корекційним педагогом, сенсорним терапевтом (за можливістю). Відповідні рекомендації щодо психолого-педагогічної реабілітації з логопедом, дефектологом, психологом, та санаторно-курортне лікування згідно із індивідуальної програми реабілітації була надані сімейним лікарем Гірської медичної амбулаторії, що підтверджується Випискою з карти амбулаторного хворого від 14.07.2025 (т.2 а.с.186-187). Суд враховує документально підтверджені витрати позивача у зазначений ним період з серпня 2023 року по дату звернення з позовом до суду на загальну суму 48090,50грн. на оплату наступних медичних обстежень та лікування їх з відповідачкою малолітнього сина: - 12.10.2023 електроенцефалографія (ЕЕГ) вартістю 8000,00грн. (т.2 а.с.194); - 04.02.2024 аналіз крові вартістю 1139,00 грн. (т.2 а.с.215,216); - 10.02.2024 аналіз «йод у сечі» вартістю 247,50 грн. (т.2 а.с.214); - 07.11.2024 - аналіз крові на загальну суму 6184,00грн. (т.2 а.с.195); - 24.08.2024 - електроенцефалографія вартістю 1600,00 грн.(т.2 а.с.205); - 09.08.2024 - реєстрація коротколатентних слухових викликаних потенціалів (КСВП) в медичному центрі «Аврора» вартістю 5000,00грн. (т.2 а.с.206); - 12.09.2023 консультація лікаря-стоматолога дитячого в стоматології «Добробут Дентал Клінік» вартістю 1060,00грн. (т.1 а.с.37) - 25.09.2023 лікування зубів у дитячій зубній клініці «Baby smile» на суму 12915,00грн. та 8145,00грн. (т.1 а.с.35-36), - 31.10.2023 консультація дитячого невролога [PERSON] вартістю 1400,00 грн. (т.2 а.с.189-190, 191), - 25.03.2024 - консультація клінічного психолога, дефектолога-логопеда, нутриціолога [PERSON] на суму 500,00 грн. (т.2 а.с.199,200); - 20.11.2024 - консультація клінічного психолога, дефектолога-логопеда, нутриціолога [PERSON] на суму 1000,00 грн. (т.2 а.с.209,210); - 21.01.2025 - консультація клінічного психолога, дефектолога-логопеда, нутриціолога [PERSON] на суму 900,00 грн. (т.2 а.с.218,219). В цей же період позивачем понесені документально підтверджені витрати на придбання медичних препаратів та харчових добавок (БАДи) відповідно до вищенаведених призначень лікаря нутриціолога [PERSON] та з урахуванням встановленого дитині супутнього діагнозу (комплексне порушення обміну речовин) на загальну суму 46159,44грн:, а саме: - 20.11.2023 - Келп, Магній Хелат, Червона конюшина на суму 1674,99 грн. (т.2 а.с.197); - 22.11.2023- [PERSON] на суму 949,97 грн. (видаткова накладна №1544 від 22 листопада 2023 року та фіскальний чек на загальну суму 1479,00 грн. без урахування Жостер пуша, призначення якого позивачем не доведено) (т.2 а.с.198); - 01.12.2023 - Перфект Айз, Бердок (Лопух), Вітамін Д3, Лецитин на суму 4612,84 грн. (т.2 а.с.217); - 15.02.2024 - Перфект Айз, МСМ, НТР power, Колоїдні мінерали з соком Асаї, на суму 4560,00 грн. (т.2 а.с.202,203); - 06.03.2024 Вітамін Д3, Бедок (Лопух), Лецитин на суму 2447,28 грн. (т.2 а.с.213); - 29.08.2024 - Юрай, Келп, Бердок (Лопух), НТР power, Сік Алое Вера, Ейч-Пі-Файтер, Ейч-Джи-Екс, Магній Хелат, Лецитин, Антиоксидант на суму 10758,80 грн. (видаткова накладна №1716 від 29 серпня 2024 та фіскальний чек на загальну суму 11950,14 грн. без урахування Хлорофілл рідкий, призначення якого позивачем не доведено) (т.2 а.с.207); - 25.11.2024 - Магній Хелат, HVP (Єйч ві пі), Біфідофілус дитячий, Біфідофілус флора форс, Вітамін Д3, Хром халат, Перфект Айз, Волоський горіх, Бердок (Лопух), Колоїдне срібло на суму 10485,00 грн. (т.2 а.с.211,212); - 21.01.2025 Юрай, Коларовий кальцій, Протеаза, Перець часник петрушка, Пастилки із цинком, Майнд-Макс на суму 8280,70 грн. (т.2 а.с.218,221,222); - на придбання ліків «Рисполет» за рецептом лікаря за трьома чеками сплачено 2479,86 грн. При цьому суд враховує, що доказів оплати 9651,98 грн. відповідно до накладної №1031 від 16 жовтня 2023 року (т.2 а.с.196) позивачем не надано. Як і не надано платіжної інструкції «Сенс банк» від 16 жовтня 2024 року на суму 3358,00грн., яка б підтверджувала перерахування коштів в рахунок оплати медичних препаратів та харчових добавок відповідно до видаткової накладної №991 від 16 жовтня 2024 року, яка майже повністю накладається на платіжний документ (т.2 а.с.208). Суд також погоджується із запереченнями відповідача, що надана роздруківка бланк «БІОМЕД» від 27.05.2024, під якою стоїть прізвище [PERSON] (т.2 а.с.224-225), є недопустимим доказом, оскільки не містить посади та підпису особи, від імені якої він складений, підтвердження видачі такого документа кваліфікованим лікарем, медичною установою. А Платіжна інструкція «Приватбанку» від 28.05.2024 про перерахування коштів в сумі 2000 грн. на ім`я отримувача [PERSON] не містить призначення платежу (т.2 а.с.223). Відповідно, не надано доказів оплати 5871,77грн. за замовлення 526416545 від 20 травня 2024 року (т.2 а.с.226), а також належних доказів призначення лікарем замовлених препаратів та добавок. Щодо понесених позивачем витрат на оплату послуг логопеда, корекційного педагога та реабілітолога і дефектолога на загальну суму 130537,00грн. суд також дійшов висновку, що часткової обґрунтованості і доведеності таких витрат. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. З матеріалів справи встановлено, що належними доказами сертифікатами про проходження навчання підтверджується компетенція залучених позивачем фахівців логопеда [PERSON] (Сертифікат про проходження курсу «Стратегії запуску мовлення») та [PERSON] (диплом спеціаліста за спеціальністю : «Учитель початкової школи, вихователь дітей дошкільного віку», Сертифікат про проходження курсу «Сенсорна Інтеграція в роботі з дітьми з особливими потребами») (т.3 а.с.237-239). Будь-яких доказів того, що зазначені позивачем особи : дитячий реабілітолог [PERSON] , логопед ФОП [PERSON] , логопед [PERSON] , логопед [PERSON] нейропсихолог [PERSON] , - дійсно мають відповідну кваліфікацію, суду не надано. Проте зазначені обставини відповідач не визнає, а за відсутності належних доказів вони вважаються такими, що не доведені позивачем. Суд враховує заперечення відповідача, а також ту обставину, що належних і допустимих доказів того, що отримувач коштів [PERSON] , дійсно, надає послуги басейну (реабілітаційний центр «Вікторія»), як і доказів того, ким саме відвідувався басейн, якщо такі послуги надавалися, а також їх вартість, суду не надано. З огляду на викладене суд висновує, що виключно оплачені позивачем послуги логопеда [PERSON] та колекційного педагога [PERSON] слід вважати документально підтвердженими додатковими витратами позивача на лікування та розвиток сина [PERSON] . Так, належними і допустимими письмовими доказами платіжними документами банку- підтверджується, що позивачем у період з січня 2024 по січень 2025 року включно було сплачено наступні кошти на плату послуг залучених фахівців: - у січні 2024р.: корекційному педагогу [PERSON] - 3 платежі по 402 грн. (т.2 а.с.239,245,246), всього на загальну суму 1206,00грн.; - у квітні 2024р.: корекційному педагогу [PERSON] - 6 платежів по 402 грн. (т.3 а.с.23-28), всього на загальну суму 2412,00грн.; - у травні 2024р.: корекційному педагогу [PERSON] - 6 платежів по 402 грн. (т.3 а.с.46-51), всього на загальну суму 2412,00грн.; - у червні 2024р.: корекційному педагогу [PERSON] - 6 платежів по 402 грн. (т.3 а.с.73-78), всього на загальну суму 2412,00грн.; - у липні 2024р.: корекційному педагогу [PERSON] - 3 платежів по 402 грн. (т.3 а.с.84,87,88), всього на загальну суму1206,00грн. Інші зазначені позивачем 2 платежі по 400 грн. (т.3 а.с.79) належними доказами не підтверджуються, оскільки надані платіжні інструкції не містять відомостей про одержувача коштів; - у липні 2024р.: логопеду [PERSON] - 4 платежі по 301,50 грн. (т.3 а.с.81,83,90,100), 1 платіж в сумі 603 грн. (т.3 а.с.82), всього на загальну суму 1809,00грн. Інші зазначені позивачем 2 платежі по 300 грн. та 1 платіж в сумі 600 грн. (т.3 а.с.79)належними доказами не підтверджуються, оскільки надані платіжні інструкції не містять відомостей про одержувача коштів; - у вересні 2024р.: корекційному педагогу [PERSON] - 4 платежі по 603 грн. (т.3 а.с.118,119,120,121), всього на загальну суму 2412,00грн. Інші зазначені позивачем 3 платежі по 603 грн. та 3 платежі по 600 грн. (т.3 а.с.101) належними доказами не підтверджуються, оскільки надані платіжні інструкції не містять відомостей про одержувача коштів; - у вересні 2024р.: логопеду [PERSON] - 2 платежі по 301,5 грн. (т.3 а.с.112,113), всього на загальну суму 602,00грн. Інші зазначені позивачем 3 платежі по 300 грн. (т.3 а.с.101) належними доказами не підтверджуються, оскільки надані платіжні інструкції не містять відомостей про одержувача коштів; - у жовтні 2024р.: корекційному педагогу [PERSON] - 6 платежів по 603 грн. (т.3 а.с.134-136,138-140), при цьому 1 зазначений в розрахунку платіж на суму 603 грн. датований листопадом 2024 року (т.3 а.с.137), всього на загальну суму 3618,00грн. Інші зазначені 3 платежі по 600 грн. (т.3 а.с.122) належними доказами не підтверджуються, оскільки надані платіжні інструкції не містять відомостей про одержувача коштів; - у жовтні 2024р.: логопеду [PERSON] 4 - платежі по 301,5 грн. (т.3 а.с.128-131), всього на загальну суму 1206,00грн.. Інші зазначені позивачем 2 платежі по 300 грн. (т.3 а.с.122) належними доказами не підтверджуються, оскільки надані платіжні інструкції не містять відомостей про одержувача коштів; - у листопаді 2024р.: корекційному педагогу [PERSON] - 2 платежі по 603 грн. (т.3 а.с.163,164), 4 платежі по 600 грн. (т.3 а.с.159-162) всього на загальну суму 3606,00грн.; - у листопаді 2024р.: логопеду [PERSON] - 2 платежі по 301,5 грн. (т.3 а.с.157,158), 1 платіж по 300 грн. (т.3 а.с.156), всього на загальну суму 903,00грн. Інші зазначені 3 платежі по 300 грн. (т.3 а.с.141) належними доказами не підтверджуються, оскільки надані платіжні інструкції не містять відомостей про одержувача коштів; - у грудні 2024р.: корекційному педагогу [PERSON] 3 платежів по 600 грн. (т.3 а.с.188-190), 1 платіж по 603 грн. (т.3 а.с.186), 1 платіж на суму 1206 грн. (т.3 а.с.187), всього на загальну суму 3609,00грн.; - у грудні 2024р.: логопеду [PERSON] - 7 платежі по 301,5 грн. (т.3 а.с.173-189), 6 платежів по 300 грн. (т.3 а.с.180-185), всього на загальну суму 2110,50грн.; - у січні 2025р.: корекційному педагогу [PERSON] - 6 платежів по 600 грн. (т.3 а.с.208,210,211,213,214,216), 7 платежів по 603 грн. (т.3 а.с.217-223), 1 платіж на суму 1200 грн. (т.3 а.с.209), 1 платіж на суму 450 грн. (т.3 а.с.215), 1 платіж на суму 230 грн. (т.3 а.с.212), всього на загальну суму 9701,00грн.. При цьому 1 зазначений позивачем платіж на суму 603 грн. (т.3 а.с.191) належними доказами не підтверджується. - у січні 2025р.: логопеду [PERSON] - 4 платежі по 301,5 грн. (т.3 а.с.204-207), 3 платежі по 300 грн. (т.3 а.с.200-202), 1 платіж 600грн. (т.3 а.с.203), всього на загальну суму 2706,00грн. Всього на оплату залучених позивачем спеціалістів (логопеда та корекційоного педагога) за період з січня 2024 по січень 2025 року включно витрачено 41940,50 грн. Відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] , що підтверджується довідкою від 24 січня 2025 року №2765/д» (т.2 а.с.97). Її грошове утримання (заробіток) у період жовтень 2024 - березень 2025 року становило від 26344,35 грн. до 26377,96 грн., що підтверджується випискою з рахунку в АТ КБ «Приватбанк» про зарахування заробітної плати (т.2 а.с.96). Крім того, сторонами визнано, що з відповідача утримуються аліменти, розмір яких складає близько 6500 грн.. Позивач не заперечував, що розмір його доходів надавав йому можливість протягом зазначеного ним періоду (з серпня 2023 року по січень 2025 року включно) року самостійно нести додаткові витрати на сина. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Частиною 2 ст. 185 Сімейного кодексу України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на гуртки, на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання і свідчать про необхідність у зв`язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо. Суд критично оцінює заперечення відповідача щодо відсутності підстав для врахування понесених позивачем витрат на оплату необхідних їх спільній дитині за станом здоров`я занять із логопедом і педагогом-дефектологом (корекційним педагогом), а також у додатковому харчуванні - отриманні необхідних речовин через вживання харчових добавок. При цьому судом проаналізовано надані позивачем докази, які дають підстави дійти висновку, що придбання харчових добавок здійснювалось періодично та відповідно до призначень лікаря-нутриціолога, спеціаліста у цій галузі. Як встановлено судом та визнано позивачем, він не погоджував з відповідачкою додаткові витрати на придбання харчових добавок, залучених ним спеціалістів, вартість їх послуг, кількість замовлених занять, а також не брав до уваги ту обставину, чи може відповідач за своїм матеріальним станом нести такі додаткові витрати на рівні із позивачем. Так, з урахуванням понесених позивачем документально підтверджених витрат, які суд вважав доведеними на придбання харчових добавок (без урахування визнаних відповідачем витрат на придбання ліків «Рисполет» на загальну суму 2479,86грн.) в сумі 43 679,58 грн. (46159,44-2479,86) та зазначеного періоду їх придбання - з листопада 2023 року по січень 2025 року включно, що становить 15 місяців, у середньому щомісячні витрати на придбання БАДів за цей період становили 2911,97 грн. таких витрат становить 1455,99 грн.. Разом із з цим, зважаючи на розмір сплачуваних відповідачем аліментів (близько 6500грн. на місяць), суд дійшов висновку, що розмір аліментів є достатнім, щоб покривати половину таких витрат. Крім того, суд звертає увагу, що кількість оплачених позивачем занять зі спеціалістами значно перевищує рекомендовану кількість занять, а саме: 1 раз на тиждень з логопедом та 1 раз на тиждень з вчителем-дефектологом. Разом із з цим, оскільки судом визнано доведеними і обґрунтованими лише частину таких платежів, суд вважає, що половина таких витрат має бути відшкодована відповідачем. Таким чином, суд дійшов висновку, щодо часткової обґрунтованості і доведеності понесених позивачем додаткових витрат на оплату медичних обстежень, аналізів, лікування, придбання медичних препаратів на загальну суму 92510,86грн.(48090,50грн. (витрати на обстеження, аналізи, лікування та консультації лікарів) +2479,86 грн. (витрати на придбання ліків «Рисполет») + 41940,50грн.(витрати за оплату послуг логопеда та корекційного педагога) = 92510,86грн.). З урахуванням цим документально підтверджених витрат, які суд вважав доведеними на загальну суму 92510,86 грн. за фактично встановлений судом період - з жовтня 2023 року по січень 2025 року включно, що становить 16 місяців, у середньому щомісячні витрати за цей період становили 5781,90 грн. таких витрат становить 2890,95 грн.. Таким чином, суд дійшов висновку, що з урахуванням доходів відповідача, вона мала можливість нести такі додаткові витрати у розрахованій судом сумі (2890,95грн.). А тому доходить висновку щодо часткового задоволення позову та стягнення з відповідач на користь позивача1/2 частини документально підтверджених обґрунтованих додаткових витрат на лікування та розвиток спільної малолітньої дитини сторін - [PERSON] ,- в сумі 92310,86грн., що становить 46255,43 грн. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідачки на його користь додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 8000,00 грн щомісячно, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність таких вимог. Як убачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи розмір заявлених позовних вимог, позивач виходив із загальної суми витрат, які, на його думку підлягали врахуванню як додаткові витрати на дитину, у розмірі 254537,77 грн, поділивши зазначену суму на 13 місяців, унаслідок чого визначив середньомісячний розмір додаткових витрат у сумі 19575,67 грн. (т.2 а.с.160-162). Водночас судом установлено, що фактично доведеними та обґрунтованими є витрати на загальну суму 92510,86 грн, що у середньомісячному розрахунку становить 5781,90 грн, а отже, істотно менше від суми, визначеної позивачем у своєму розрахунку. Крім того, зі змісту наданого позивачем розрахунку вбачається, що до складу додаткових витрат включено всі понесені ним витрати, зокрема витрати на проведення дороговартісних обстежень, лабораторних аналізів, лікування, придбання медикаментів та біологічно активних добавок. Разом із тим, досліджені судом докази дають підстави для висновку, що зазначені витрати не є постійними та систематичними, не мають характеру витрат, які позивач вимушений нести щомісячно, а були зумовлені конкретними обставинами та призначеннями лікарів-спеціалістів з урахуванням стану здоров`я дитини на певний момент часу. При цьому такі призначення мали обмежений у часі характер та не є пожиттєвими. Крім того, позивачем не надано суду доказів укладення будь-яких договорів із логопедом, педагогом-дефектологом чи вчителем-реабілітологом, не визначено вартість відповідних послуг та кількість занять на місяць. Відсутність зазначених доказів позбавляє суд можливості встановити обґрунтований, визначений та документально підтверджений розмір додаткових витрат, які могли б бути стягнуті з відповідачки на майбутнє у вигляді щомісячних платежів, як того вимагає зміст статті 185 Сімейного кодексу України. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідачки додаткових щомісячних витрат на дитину у заявленому розмірі, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Щодо розподілу понесених судових витрат. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів (додаткових витрат), судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., суд враховує наступне. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч. ч. 1 - 6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно із поданим клопотанням від 10.11.2024. (т.4 а.с.6-7) представником позивача адвокатом Карачун І.О. зазначено, що на момент подачі клопотання адвокатом були виконані наступні роботи: вивчення правової позиції, збір документів, підготовка позовної заяви 6000,00 грн., прибуття на судове засідання та очікування цього засідання, участь у судовому засіданні 4000,00 грн. одно засідання. За змістом вказаного клопотання, враховуючи майновий стан відповідачки, позицію позивача, розмір витрат на правничу/адвокатську допомогу не збільшується та залишається у розмірі 10000,00 грн. Суд звертає увагу, що в частині позовних вимог про стягнення коштів (додаткових витрат) в сумі 146611,00грн., фактично судом задоволено позов на суму 46255,43 грн., що становить 31,55% від заявленої суми. З огляду на викладене, вимоги ст.133,137,141 ЦПК України відповідачка має відшкодувати позивачу витрати на правничу допомогу у розмірі 3155,00грн. (10000,00грн.х31,55%). Суд виходить з того, що відсутність доказів фактичної сплати гонорару адвокату не виключає можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з правовими позиціями, викладеними у справах «Бєлоусов проти України» та «Савін проти України», відповідно до яких оплата послуг адвоката, належна до сплати за договором, є фактичними витратами сторони. На підставі викладеного,

Outcome: partial