Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка заповітом від 10.08.1987р. належний їй житловий будинок в с. Романівка Сокальського району та все належне їй майно заповіла позивачу. Крім позивача спадкоємцем [PERSON] є її онук [PERSON] , який на спадщину не претендує. До складу спадщини баби позивача входить належний їй житловий будинок, що знаходився в [ADDRESS] . Звернувшись у нотаріальну контору позивач бажав подати заяву про прийняття спадщини після смерті баби, однак у нього наявна лише копія правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У зв`язку із наведеним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті баби. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В свою чергу відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Згідно копії заповіту [PERSON] від 10.08.1987р. встановлено, що належний їй житловий будинок в с. Романівка Сокальського району та все належне їй майно вона заповіла своєму онукові позивачу [PERSON] .. Відповідно до копії свідоцтва та довідки КП ЛОР «Шептицьке МБТІ» встановлено, що до складу спадщини баби позивача [PERSON] входить належний їй житловий будинок, що знаходився в [ADDRESS] . В ході розгляду справи встановлено, що позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оскільки нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а також згідно приписів ст. 1217 ЦК України позивач як спадкоємець за заповітом має право на спадкування вказаного будинку після смерті баби. На підставі викладеного,

Outcome: approved