Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

[PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2019 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Поряд з тим, зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. Вони втратили почуття один до одного. Крім цього зазначила, що вони неодноразово намагалися знайти порозуміння та зберегти сім`ю, одна це не змінило ситуації. Наразі, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримав 27 грудня 2025 року. 23 січня 2026 року відповідачем через електронний зв`язок до суду напралено заяву, згідно якої щодо розірваня шлюбу не заперечив. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 01 червня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 09 листопада 2019 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено актовий запис № 3910. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині [PERSON] . Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, подружні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved