Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач Комунальне підприємство «Славутич-Водоканал» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області ( далі- КП «Славутич-Водоканал») звернувся до суду з позовом, в якому, посилаючись на статті 19, 20, 21, 26 Закону України «Про житлово комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004, статті 7, 9, 13,14 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» №2189- VIII від 09.11.2017, статті 22, 48 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», статті 11, 16, 257, 509, 526, 530, 610, 629, 642 ЦК України, просить: - стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення ( за договором реструктуризації) за період з 01.12.2018 по 01.03.2025 в розмірі 123 774,51 грн; - стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з 01.03.2025 по 01.10.2025 в розмірі 14 970,66 грн; - стягнути з відповідачів понесені витрати на оплату судового збору. Позов обґрунтовано тим, що КП «Славутич-Водоканал» з 25.11.2016 відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV та частин п`ятої, шостої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VII ( введеного в дію 01.05.2019) є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Позивач здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 26.06.2017 №342. Рішенням Славутицької міської ради Київської області від 28.07.2017 № 430 КП «Славутич-Водоканал» остаточно розпочало свою діяльність з 01 серпня 2017 року. Починаючи з 2017 року, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюються на підставі договору, який був розроблений відповідно до підпункту 3 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV на основі типового договору. У травні 2021 року для співвласників багатоквартирного будинку, які не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір на виконання вимог частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ і Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690, був розроблений публічний договір приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого відведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем). Пропозиція щодо укладення договору приєднання 2017 року та повідомлення про публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного договору приєднання 2021 року були розміщені на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал», що діяв до червня 2021 року. У квітні 2022 року була розроблена оновлена пропозиція про укладення договору та спрямована всім споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання (оферта) на офіційному інтернет-ресурсі КП «Славутич-Водоканал». Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405 були внесені зміни до типового індивідуального договору про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. У зв`язку з цим, на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» 01 січня 2024 року було опубліковано повідомлення про публічну пропозицію щодо укладення індивідуального договору про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення зі змінами. Позивач здійснює постійну діяльність з укладання договорів в письмовому вигляді на першу вимогу споживача. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 19.12.2002 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 868787 від 26.06.2003, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказана квартира забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок, в якому розташована квартира, підключений до загальноміських систем водопостачання та водовідведення. Для укладення письмового договору про надання житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення на пропозицію від 2017, 2021, 2022 та 2024 років відповідачі до позивача не звертались, однак споживали надані послуги, тим самим здійснюючі дії, які відповідно до частини другої статті 642 ЦК України є прийняттям запропонованих договорів. 13 березня 2025 року між КП «Славутич Водоканал» та [PERSON] укладено договір № 037-25 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. У вказаній квартирі були встановлені індивідуальні засоби обліку води (лічильники), але з березня 2021 року показники лічильників не передавалися, тому нарахування споживання води здійснювалося за нормами споживання на шістьох осіб відповідно до вимог Правил з надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 №315. З лютого 2025 року на підставі довідки № 190 від 26.02.2025 змінено кількість зареєстрованих осіб на 5, а з 11.03.2025 на 4 осіб. З аналізу платежів за надані послуги за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , оформлений на [PERSON] , у зв`язку з неповнотою та нерегулярністю виконання споживачами обов`язків по сплаті наданих послуг, з 01 грудня 2018 року почала накопичуватись заборгованість, що станом на 01 жовтня 2025 року склала 138 745,17 грн. 01 січня 2024 року та 23 січня 2025 року (повторно) позивач направив на адресу відповідачів лист -претензію з вимогою сплатити заборгованість за надані комунальні послуги. 13 березня 2025 року між позивачем та [PERSON] укладено договір №7-24 про реструктуризацію заборгованості за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), за умовами якого була реструктуризована сума заборгованості станом на 01.03.2025 у розмірі 123 774,51 грн на 36 календарних місяців. Уклавши договір реструктуризації, відповідач [PERSON] повністю визнала свою заборгованість перед позивачем, що виникла станом на 01 березня 2025 року в розмірі 123 774,51 грн, та взяла на себе зобов`язання виплатити вказану суму заборгованості. Однак, з моменту укладення договору реструктуризації відповідач [PERSON] не здійснила жодної оплати реструктуризованої суми та сум поточного нарахування, що є обов`язковою умовою договору. Відповідачі не відреагували на лист позивача, борг не погасили, однак звернулись до КП «Славутич-Водоканал» для оформлення договору реструктуризації. Проте, умови договору реструктуризації не виконуються, а тому у позивача виникло право вимоги і право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення заборгованості по сплаті наданих позивачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення. Ухвалою судді від 21 листопада 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22 грудня 2025 року. Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 07 січня 2026 року. Ухвалою суду від 07 січня 2026 року судове засідання відкладено на 19 січня 2026 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України. Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 07 січня 2026 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Директор КП «Славутич - Водоканал» Джалалян К.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у призначене судове засідання не прибули, про дату, час і місце якого повідомлені в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендовані листи з повідомленням про вручення, якими їм за зареєстрованим місцем проживання направлялись судова повістка з копією ухвали суду від 07 січня 2026 року, повернуті з відміткою «адресат відсутній». У такому випадку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідачі не подали, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не направили, причини неявки не повідомили. За наявності умов, передбачених статями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 19 січня 2026 року, суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з частиною четвертою статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України). Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального закону, оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання 19 січня 2026 року, яким завершується розгляд справи, датою ухвалення судом рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення, що також узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 2002 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №868787 від 26.06.2003 квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , право власності на яку зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25 червня 2003 року, записано у реєстрову книгу 9 за № 2/55 ( том 1 а.с. 54, 55). Відомості про право власності вказаних осіб на зазначене житлове приміщення 26 червня 2003 року внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.102025 № 448343007 ( том 1 а.с. 53). Згідно з пунктом 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 1 рішення № 628-13-VIII Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 25.07.2022, перейменовано об`єкти топоніміки міста Славутича, зокрема, Московський квартал перейменовано на Поліський квартал. Таким чином, співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки від 26.02.2025 № 1910 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданій [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 14.10.2022 по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 16.01.2001 по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 11.09.2009 по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 03.02.2001 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 03.02.2001 по теперішній час ( а.с. 51). Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого водопостачання та водовідведення. За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Комунальне підприємство «Славутич- Водоканал» відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , рішення Славутицької міської ради Київської області від 08.07.2016 №278-15-VІІ, рішення Славутицької міської ради Київської області від 25.11.2016 № 429-18-VІІ, рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області №430 від 28.07.2017, є єдиним постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території міста Славутича з 01.08.2017 (том 1 а. с. 9-11). Пунктом 2.1 Статуту КП «Славутич-Водоканал» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 30.06.2023 №849-19-VІІІ, передбачено, що підприємство створене з метою забезпечення виконання міських та загальнодержавних заходів з реформування, розвитку та утримання житлово-комунального господарства, здійснення діяльності в сфері централізованого водопостачання та водовідведення, іншої господарської діяльності (том 1 а. с. 16-21). Провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення позивачем здійснюється на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації №342 від 26 червня 2017 року «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії» (а. с. 13). Правовідносини, які виникли між сторонами в цій справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875- ІV( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 №85). Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої). Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875- ІV (далі Закон № 1875- ІV), чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як зазначено у частині сьомій статті 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до частин першої і другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Закон №1875- ІV покладав на споживача обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 Закону). Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Типовий договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 №630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 № 933), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, і був розміщений на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» в березні 2017 року (том 1 а. с. 32-33). Відповідно до частини четвертої статті 29 Закону № 1875- ІV процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідачі, як споживачі вказаних послуг за адресою: [ADDRESS] , свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення у письмовому вигляді не направили, а тому вважаються такими, що прийняли пропозицію позивача щодо укладення вищевказаного договору. Вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. 01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ (далі Закон № 2189-VІІІ). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Як зазначено у частині першій статті 12 Закону №2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом частини другої вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Частиною першою статті 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до частини третьої цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. За змістом частини п`ятої статті 13 Закону № 2189-VІІІ у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону №2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. 31 травня 2021 року було розміщено повідомлення на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» про публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення та опубліковано публічний договір приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (том 1 а. с. 34-36). Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що співвласники багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира [ADDRESS] , співвласниками якої є відповідачі, де вони зареєстровані та проживають, протягом 30 днів з дня опублікування тексту публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та уклали відповідний договір з іншим виконавцем комунальної послуги. Шляхом фактичного споживання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачі, приєдналися до умов зазначеного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого, який діяв до 01 травня 2022 року. Відповідач [PERSON] досяг повноліття [INFO] . Тому відповідно до положень статей 33, 34 ЦК України, після досягнення повноліття, може нести відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Споживаючи послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, [PERSON] від дати досягнення повноліття також приєднався до умов зазначеного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого, який діяв до 01 травня 2022 року. 01 квітня 2022 року КП «Славутич-Водоканал» як виконавець послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на офіційному веб-сайті підприємства проінформувало споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опублікувало типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (а. с. 37-40). 01 січня 2024 року КП «Славутич-Водоканал» опублікувало на офіційному веб-сайті підприємства повідомлення про публічну пропозицію щодо укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення із змінами (а.с. 41-44). Відповідно до пункту 5 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - договір), та вимогами цих Правил. Положеннями пункту 14 цих Правил передбачено, що надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, або шляхом надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статей 10 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VІІІ, Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, суд дійшов висновку, що з 01 травня 2022 року (зі змінами від 01 січня 2024 року) вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між виконавцем послуг КП «Славутич-Водоканал» та споживачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який розміщений на офіційному веб-сайті КП «Славутич-Водоканал», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуг співвласники багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з іншим виконавцем. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Комунального підприємства «Славутич-Водоканал», розміщеного на офіційному веб-сайті, цей догові є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на https://vodaslav.com.ua/. Згідно з пунктом 5 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Пунктом 6 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту 33 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послуги нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Як вбачається з пункту 35 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиті послуги. Фактом приєднання споживачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (акцептування договору) є вчинення споживачами дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуг. З 11 березня 2025 року [PERSON] призвано на військову службу за мобілізацією та зараховано до лав Збройних Сил України, що підтверджується повідомленням начальника [INFO] № 1241 від 12.03.2025 ( а.с. 52). 13 березня 2025 року [PERSON] підписала заяву - приєднання №037-25 до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , в якій вказала кількість осіб, які фактично користуються послугами 5 осіб (а.с. 45). 13 березня 2025 року між [PERSON] та КП «Славутич-Водоканал» був укладений договір №7-24 про реструктуризацію заборгованості за надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (а.с. 46). Відповідно до пункту 1 цього договору кредитор та боржник домовились про реструктуризацію заборгованості за надані кредитором та спожиті боржником послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, яка виникла у боржника перед кредитором станом на 01 березня 2025 року, шляхом її розстрочення на 36 календарних місяців Згідно з пунктом 2 вказаного договору сума реструктуризованої заборгованості становить 123 774, 51 грн. Пунктом 3 договору передбачено, що боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті 2 договору, шляхом перерахування щомісяця коштів на поточний рахунок кредитора, зазначеного в пункті 8 цього договору, рівними частинами, починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка погашення заборгованості згідно з додатком, який є його невід`ємною частиною, не пізніше останнього числа відповідного місяця. Як зазначено в пункті 4 договору, зобов`язання боржника зі сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок кредитора коштів у строк та сумі, що встановлені пунктом 3 цього договору та графіком погашення заборгованості на відповідний місяць. Відповідно до пункту 5 договору реструктуризація заборгованості не звільняє боржника від виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних нарахувань за житлово-комунальні послуги. Згідно з пунктом 11 вказаного договору, якщо протягом 1 місяця боржник не виконує зобов`язання по даному договору, то кредитор в односторонньому порядку розриває договір згідно чинного законодавства. Пунктом 21 договору визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, повноваження яких підтверджені у встановленому законом порядку і діє до 28 лютого 2028 року. Як вбачається з Додатку 1 до цього договору, боржник зобов`язана була сплачувати щомісяця з березня 2025 року по лютий 2028 року по 3 438,18 грн. З інформаційної довідки КП «Славутич-Водоканал» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] встановлені лічильники холодного та гарячого водопостачання, що також підтверджується копією акту № б/н від 26.06.2021. Показники лічильників регулярно не передавалась, тому нарахування за користування холодною та гарячою водою проводились не кожного місяця ( за тарифами місяця споживання). З березня 2021 року показники лічильників не передавалися взагалі, тому з 01.08.2021 нарахування споживання води здійснювалося за нормами споживання на 6 осіб відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 «Про затвердження Правил з надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» та Методики розподілу між споживачами споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 №315. Також 14.09.2022 закінчився строк дії повірки засобів розподільчого обліку води ( лічильників). У лютому 2025 року надано довідку про зареєстрованих осіб в приміщенні, а тому змінено кількість осіб для нарахування норм споживання холодного водопостачання та водовідведення на 5 осіб. З 11.03.2025 змінено кількість осіб для нарахування по нормам на 4 особи на підставі листа територіального центру комплектування та соціальної підтримки №1241 від 12.03.2025 про мобілізацію [PERSON] (том 1 а.с.49). Довідкою про нарахування та оплату за послуги холодного водопостачання і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , від 21.10.2025 №474 та розрахунком нарахування і оплати за послуги холодного водопостачання та водовідведення за вказаною адресою за особовим рахунком № [NUMBER] підтверджено нарахування за надані послуги з 30 листопада 2017 року по 30 вересня 2025 року та часткову їх оплату (том 1 а. с. 47,48). Тарифи на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 224 від 10.05.2017, № 581 від 12.10.2017, № 109 від 22.02.2018, № 417 від 14.06.2018, № 12 від 24.01.2019, № 213 від 28.05.2021, № 377 від 18.11.2022; № 1827 від 25.11.2024; (а. с. 22-31). Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VІІІ. Пунктом 1 частини другої статті 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Виходячи зі змісту норми частини третьої статті 9 Закону № 2189-VІІІ дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами, а тому зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуг. Таким чином, відповідачі несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Як видно з довідки та розрахунку нарахування та оплати за послуги холодного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2025 року виникла заборгованість в сумі 138 745,17 грн. 01 січня 2024 року та 23 січня 2025 року (повторно) відповідач направляв на адресу відповідачів лист-претензію про сплату заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення ( том 1 а.с. 59,60). Доказів її виконання матеріали справи не містять. Відповідно до договору про реструктуризацію заборгованості за надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) №7-24 від 13.03.2025, укладеного між КП «Славутич-Водоканал» та [PERSON] , остання зобов`язалась виплатити у повному обсязі заборгованість станом на 01 березня 2025 року шляхом її розстрочення на 36 календарних місяців, що становить 123 774,51 грн. Згідно з додатком 1 до цього договору боржник зобов`язана була сплачувати з березня 2025 року по лютий 2028 року по 3 438,18 грн щомісяця. Проте, як видно із розрахунку нарахування та оплати за послуги холодного водопостачання та водовідведення, [PERSON] не здійснила жодного платежу на виконання умов вказаного договору (том 1 а.с. 47-48). Не дивлячись на те, що [PERSON] не виконувала свої зобов`язання за договором про реструктуризацію заборгованості, позивач доказів його розірвання в односторонньому порядку відповідно до пункту 11 цього договору суду не надав. За вказаних обставин суд доходить висновку, що договір про реструктуризацію заборгованості за надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) № 7-24 від 13.03.2025, укладений між КП «Славутич-Водоканал» та [PERSON] , не розірвано відповідно до пункту 11 цього договору, строк його дії не закінчено. Відповідач [PERSON] повинна була сплатити суму заборгованості за надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), яка була нарахована позивачем за період з 01.09.2019 по 01.03.2025, відповідно до графіка погашення заборгованості за період з березня 2025 року по січень 2026 року в розмірі 35 619,98 грн (3 238,18 грн х 11 місяців= 35 619,98 грн). Стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості за надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) № 7-24 від 13.03.2025 в іншій сумі, а саме в розмірі 88 154,53 грн ( 123 774,51 грн ( загальна сума заборгованості відповідно до договору про реструктуризацію ) 35 619,98 грн ( сума заборгованості за договором про реструктуризацію відповідно до графіка погашення заборгованості за період з березня 2025 року по січень 2026 року) є передчасним, оскільки строк сплати такої заборгованості за періодичними платежами, що визначені у графіку погашення заборгованості за період з лютого 2026 року по лютий 2028 року станом на час розгляду справи не настав, а докази розірвання вказаного договору в порядку відповідно до пункту 11 цього договору в матеріалах справи відсутні. Інша сума заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період 01.03.2025 по 01.10.2025 в розмірі 14 970,66 грн підлягає стягненню з відповідачів солідарно. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню на загальну суму 50 590,64 грн, яка складається із суми заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості за надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) № 7-24 від 13.03.2025 в розмірі 35 619,98 грн, яку зобов`язана була сплатити відповідач [PERSON] відповідно до графіку погашення заборгованості до вказаного договору станом на день розгляду справи в суді, та із суми заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01.03.2025 по 01.10.2025 в розмірі 14 970,66 грн, які зобов`язані сплатити відповідачі солідарно. За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 3594 від 07.11.2025 позивач сплатив за подання позовної заяви судовий збір в сумі 3 028,00 грн (а.с. 2). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с. 1). З урахуванням часткового задоволення позову, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог за таким розрахунком: 50 590,64 грн х 100 %: 138 745,17 грн = 36,46 % ( загальний відсоток розміру задоволених позовних вимог); 3 028,00 грн : 100 % х 36, 46 %= 1 104,00 грн ( загальна сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог); 35 619,98 грн (сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ) х 100 %: 50 590,64 грн (сума задоволених позовних вимог) = 70,41% ( частка відсотку розміру задоволених позовних вимог з відповідача [PERSON] за договором про реструктуризацію); 1 104,00 грн х 70,41 % : 100% = 777,33 грн (сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача [PERSON] за договором реструктуризації); 1 104,00 грн - 777,33 грн = 326,67 грн (сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідачів, що підлягають стягненню з них у рівних частках по 108,89 грн з кожного). Отже, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у такому порядку: з [PERSON] у сумі 886,22 грн (777,33 грн +108,89 грн), з [PERSON] 108,89 грн; з [PERSON] 108,89 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial