Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

18 вересня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 січня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] було укладено договір № 2837543 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, в електронній формі, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5400 грн. строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, шляхом зарахування коштів на її платіжну картку № [NUMBER] , із зобов`язанням повернути кредит зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало, однак відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконує належним чином. 10 серпня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № ККЛУ-10082023 відступило ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Посилаючись на викладене, а також, що відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на дату подання позову її заборгованість за кредитним договором становить 27807 грн. 46 коп., з яких: 5400 грн. заборгованість за тілом кредиту, 22407 грн. 46 коп. заборгованість за процентами, представник позивача просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитним договором та крім того, сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 гривень. Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву в які просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», в якій, крім того, зазначив, що просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 20 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2837543 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, в електронній формі, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5400 грн. строком на 360 днів. (а.с. 9-15). З листа ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 14 серпня 2025 року № 7/14136 вбачається, що згідно з транзакцією № 1052785702 від 20 січня 2022 року на номер картки [NUMBER] було зараховано кошти в сумі 5400 грн. (а.с. 16). Згідно з повідомленням АТ «Райффайзен Банк» від 01 грудня 2025 року № 81-15-9/15287БТ на ім`я [PERSON] в банку емітовано банківську карту № [NUMBER] , на яку 21 січня 2022 року було зараховано кошти в сумі 5400 грн. (а.с.70-71). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2837543 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20 січня 2022 року, станом на 10 серпня 2023 року заборгованість [PERSON] становить 27807 грн. 46 коп., з яких: 5400 грн. заборгованість за тілом кредиту, 22407 грн. 46 коп. заборгованість за процентами (а.с. 17-23). 10 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № ККЛУ-10082023 за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі й за кредитним договором № 2837543 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20 січня 2022 року, та позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрі боржників (зв.бік а.с. 23, а.с. 24-28). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи викладене, а також, що позивач довів належними та допустимим доказами наявність в нього права вимоги до відповідачки в обсязі заявлених вимог, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача 2422 грн. 40 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1) та 8000 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, актом № 513 надання послуг (правової (правничої) допомоги) від 05 вересня 2025 року та детальним описом наданих послуг до вказаного акту від 05 вересня 2025 року (зв. бік а.с. 31, 32-33). На підставі викладеного,

Outcome: approved