Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

30.10.2025 року представником позивача ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»- Ткаченко М.М. через систему «Електронний суд» подано до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову зазначає, що 17.11.2021 року між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100783885, згідно умов якого він отримав кредит в розмірі 8000,00 гривень, строком на 15 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладання зазначеного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору. 10.02.2022 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до умов якого ТзОВ «МІЛОАН» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №100783885, де боржником є [PERSON] 10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 100783885, де боржником є [PERSON] . Таким чином, ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 100783885 від 17.11.2021 року. Станом на день звернення до суду з позовом заборгованість відповідача не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачені, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за договором № 100783885 від 17.11.2021 року у розмірі 41000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 31400,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1600,00 грн. заборгованість за комісіями. Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором у розмірі 41000,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн. Представник позивача Ткаченко М.М. в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, в тому числі оголошенням на сайті суду. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.279 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2021 року між ТзОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100783885, згідно умов якого він отримав кредит в розмірі 8000,00 гривень, строком на 15 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом становлять 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Із дослідженого судом договору № 100783885 від 17.11.2021 року встановлено, що [PERSON] ознайомлений та згідний з умовами договору, що підтверджується його електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). На виконання умов укладеного договору позикодавцем були перераховані грошові кошти на рахунок позичальника. 10.02.2022 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до умов якого ТзОВ «МІЛОАН» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №100783885, де боржником є [PERSON] 10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 100783885, де боржником є [PERSON] . Таким чином, ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 100783885 від 17.11.2021 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконав, внаслідок чого за ним рахується заборгованість у розмірі 41000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 31400,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1600,00 грн. заборгованість за комісіями. Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»(далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За вимогами ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із ч.1 ст.634 ЦК України вбачається, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства. Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, а також те, що відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву та не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений представником позивача розрахунок заборгованості за вищевказаним договором, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з вини відповідача, а отже суд вважає, що вимоги представника позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 гривень, суд приходить до наступного. Як встановлено, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс складає 16000,00 гривень. У частині 8 статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, судом також застосовувалась практика Європейського суду з прав людини відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). Встановлено, що до матеріалів справи долучено договір № 02-09/2024-8 про надання правової допомоги від 02.09.2024 року, заявка на надання юридичної допомоги № 31 від 01.09.2025 року, витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року, з яких вбачається, що вартість послуг наданих адвокатом становить 16000, 00 гривень. За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для розподілу судових витрат. На думку суду, зазначені витрати є фактично понесеними, а їх розмір належно обґрунтований стороною позивача. З врахуванням наведеного, слід стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved