Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.09.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 00-9957885, згідно умов якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти, на погоджені умовами договору: розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування кредитними коштами, сплати відсотків, розміру і типу процентної ставки, шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 9600,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] . Договір підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 95968. Зазначають, що 16.04.2025 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал, у відповідності до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором № 00-9957885 від 10.09.2024 року. Також зазначають, що відповідно до реєстру боржників б/н від 16.04.2025 року до договору факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 27533,52 грн., з яких: - 9553,40 грн. заборгованість за основним зобов`язанням; - 13980,12 грн. заборгованість за нарахованими процентами; - 4000,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Просять стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 23533,52 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просили цивільну справу розглянути у відсутності представника, не заперечують проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов не подано. У відповідності ч. 1 ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.09.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 00-9957885, згідно умов якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 8000,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту № [NUMBER] , строком на 360 днів до 05.09.2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 338,90 % річних (фіксована), комісією 1600,00 грн., що підтверджується копією договору кредитної лінії № 00-9957885, який підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 95968, копією паспорту споживчого кредиту, копією графіку платежів. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивач свої зобов`язання перед [PERSON] виконав в повному обсязі, перерахувавши 8000,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується листом ПАТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251203/24661-БТ від 03.12.2025 року та випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 10.09.2024 року по 15.09.2024 року. Факт зарахування 10.09.2024 року грошових коштів в розмірі 8000,00 грн. на платіжну карту [PERSON] 5168-74ХХ-ХХХХ-2622, підтверджується листом-підтвердженням ТОВ «ПРОФІТГІД». З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-9957885 від 10.09.2024 року та з виписки з особового рахунку вбачається, що станом на 01.10.2025 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за період становить 27533,52 грн., з яких: - 9553,40 грн. заборгованість за основним зобов`язанням; - 13980,12 грн. заборгованість за нарахованими процентами; - 4000,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 16.04.2025 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал, у відповідності до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором № 00-9957885 від 10.09.2024 року, що підтверджується копією договору факторингу, копією акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу. Відповідно до витягу з реєстру боржників б/н від 16.04.2025 року до договору факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 23533,52 грн., з яких: - 7953,40 грн. заборгованість за основним зобов`язанням; - 13980,12 грн. заборгованість за нарахованими процентами; - 1600,00 грн. заборгованість за нарахованими комісіями. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1077, 1078 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Судом встановлено, що відповідач умови договору позики належним чином не виконав, у добровільному порядку не сплатив заборгованість за договором позики, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що надання правничої допомоги адвокатським бюро «Соломко та партнери» позивачу ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» підтверджується: копією свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю КС № 7073/10, договором про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, додатковою угодою № 25770872661 до договору про надання правничої допомоги, протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги, актом прийому-передачі наданих послуг, в якому зазначений розмір винагороди за надану правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Правилами ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З огляду на те, що позивачем вимоги процесуального закону щодо строку і порядку подачі доказів про витрати на правничу допомогу дотримані, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача. З врахуванням викладеного, з відповідача [PERSON] на користь позивача мають бути стягнені витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. На підставі ст. 526, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved