Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник ТОВ «ФК Айконс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором №3577901180/557959 від 18.09.2020 року загальною сумою 8500,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 6500,00 грн., а також сплачений судовий збір 2422,40 грн. В обґрунтування зазначив, що 18.09.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3577901180/557959 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Всупереч умовам договору, відповідач не виконала свого зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість. Також, 20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило до ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3577901180/557959 від 18.09.2020 укладеним з [PERSON] 25.08.2021 року ТОВ «ФК Сіті фінанс груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3577901180/557959 від 18.09.2020 укладеним з [PERSON] до ТОВ «ФК Айконс» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Відтак позивачем набуто право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором до [PERSON] в сумі 8500,00 грн., яку і просить стягнути. Ухвалою суду від 19.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає частково- щодо стягнення відсотків в рамках дії кредитного договору. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3577901180/557959 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до Кредитного договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 гривень; Дата надання кредиту: 18.09.2020 року; строк кредиту : 30 днів; Валюта кредиту: UAH; цільове призначення - на споживчі потреби; стандартна процентна ставка - 2,50 % в день. Відповідно до Кредитного Договору, укладення цього договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно з Кредитним договором Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити №5168 75ХХ - ХХХХ - 3010 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. На підтвердження виконання Товариством умов Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 18.09.2020 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № 5168 75ХХ - ХХХХ - 3010, що являється доказом видачі кредитних коштів. Кредитним договором передбачено, що цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, вищезазначений договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Факт укладення договору про надання фінансового кредиту між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. 20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило до ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3577901180/557959 від 18.09.2020 укладеним з [PERSON] 25.08.2021 року ТОВ «ФК Сіті фінанс груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3577901180/557959 від 18.09.2020 укладеним з [PERSON] до ТОВ «ФК Айконс» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно наданої стороною позивача виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 28.03.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 8500,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 6500,00 грн. (а.с. 10 звор. бік, 11). Згідно кредитного договору № 3577901180/557959 від 18.09.2020 року, строк повернення позики 17.10.2020 року. Суд наголошує, що в порядку, передбаченому частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України, позивачем не надано доказів, а матеріали справи таких не містять щодо продовження строку виконання зобов`язань за означеним договором, пролонгації строку договору. Отже, з огляду на строк дії договору, який сплинув 17.10.2020 року, суд доходить висновку, що позивачем нараховано та пред`явлено відповідачеві проценти за користування кредитом поза межами строку дії кредитного договору. Але вимога в цій частині є безпідставною, позаяк після сплину строку кредитування право кредитодавця нараховувати проценти припиняється. Зазначаючи про безпідставність вимоги позивача про сплату процентів після спливу строку кредитного договору суд також застосовує правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з якою після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на це, підлягають задоволенню вимоги щодо сплати процентів за користування кредитом у межах строку кредитування, передбаченого у кредитному договорі, виходячи із добової процентної ставки 2,5% (а.с. 17). З огляду на викладене суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 3500,00 грн., з яких: 2000,00 грн.- заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 1500,00 грн.- заборгованість за відсотками. Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Так, для підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір про надання правової допомоги № 16/06/2025 від 16.06.2025 року (а.с. 15-16), довіреність (а.с. 41), акт про тримання правової допомоги від 27.11.2025 року (а.с. 42) з якого вбачається, що розмір правової допомоги склав 10500,00 грн.: зокрема: усна консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості 2000,00 грн., складення та подання до суду позовної заяви 5000,00 грн., інші клопотання 3000,00 грн., канцелярські затрати 500,00 грн., платіжна інструкція від. 27.11.2025 року (а.с. 42 звор. бік). Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд враховує складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними у Постанові КЦС ВС від 23 червня 2022 у справі 607/4341/20. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін, що узгоджується з висновком ВП ВС, викладеним у постанові від 19 лютого 2020 року, справа № 755/9215/15-ц та зазначає наступне. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Суд зазначає, що розгляд справи в цілому не потребував тривалої підготовки та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів і узагальнення нової судової практики, а тому час витрачений представником позивача на підготовку процесуальних документів не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг і є надмірним, ураховуючи, зокрема, фактичні питання, які були вирішені судом. Слід звернути увагу на те, що надання усної консультації не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді, а за своєю суттю є складовою підготовки та подання позовної заяви, тому ці дії (витрати) не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, від 17.01.2024 у справі № 910/2158/23 Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд ураховує розумність розміру витрат на професійну правову допомогу, а також пересвідчується, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат. Враховуючи вищенаведене, суд, оцінюючи співмірність витрат зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, вважає, що достатній розмір витрат на правничу допомогу сумі 4000,00 грн. Суд, враховуючи відсоток задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Айконс» необхідно стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 1647,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено у частково, то з [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 998,00 грн. пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: partial