Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

I. Стислий виклад позиції учасників справи 1.Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі Позивач, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 0982139578/1 від 23.09.2020 року (далі Кредитний договір, Договір) в розмірі 48 622,50 грн. Як на підставу своїх вимог Позивач посилався на ті обставини, що 23.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі ТОВ «ІНФІНАНС») та [PERSON] було укладено Договір № 0982139578/1. Відповідно до укладеного договору Позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 3 000,00 грн. 16.12.2021 року було укладено договір № 16-12/21 відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 0982139578/1. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 0982139578/1. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 0982139578/1 від 23.09.2020 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 116 452,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 86 572,50 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності Позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48 622,50, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 3 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 45 622,50 грн. II. Процесуальні дії у справі 2.Ухвалою суду від 05.12.2025 року відкрито провадження у справі. Судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 3.Ухвалою суду від 24.12.2025 року від відкладено судовий розгляд. 4.Ухвалою суду від 27.01.2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. III. Заяви, клопотання 5.Представник Позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. 6.Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Клопотань та заяв до суду не надходило. 7.З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV. Установлені судом фактичні обставини 8.23.09.2020 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ІНФІНАНС» з анкетою-заявою на отримання кредиту № 3268101. 9.В цей же день ТОВ «ІНФІНАНС» направило [PERSON] пропозицію укласти договір про надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0982139578/1 від 23.09.2020 року. 10.23.09.2020 року [PERSON] підписав акцепт вищевказаної оферти. 11.Відповідно до умов кредитного договору № 0982139578/1 від 23.09.2020 року ТОВ «ІНФІНАНС» надає [PERSON] кредит у сумі 3 000 грн. Строк користування кредитом - 30 днів. Строк дії договору - 3 роки. В договорі сторони також узгодили розмір відсотків та порядок їх нарахування. 12.?Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; Річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; ?Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 1 575,00 грн., за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; ?Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; ?Номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими Правилами; ?Номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими Правилами; ?Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 1 575,00 грн., при використанні Номінальної відсоткової ставки; ?Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, при використанні Номінальної відсоткової ставки. ?Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; ?Максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовуєтьсяза умови неналежного виконання умов Договору; ?Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 3 150,00 грн., за умови неналежного виконання умов Договору; ?Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5%, за умови неналежного виконання умов Договору. ?Всі інші умови викладені у ПРАВИЛАХ, з якими я ознайомився до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти), у тому числі: ?порядок укладення Договору фінансового кредиту, надання Фінансового кредиту Потенційному позичальнику (п. 6 Правил); ?порядок застосування та нарахування процентів, за користування кредитом (п. 7 Правил); ?умови взаєморозрахунків (п. 7 Правил); порядок зміни і припинення дії Договору (п.8. Правил); ?права та обов`язки сторін (п. 9 Правил); ?відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору (п. 10 Правил); ?умови ініціювання здійснення переказу с банківської платіжної картки в рахунок погашення заборгованості за Договором (п.7.14 Правил). 13.Згідно з п. 7.1 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal» первинний строк користування кредитом у межах фінансового кредиту встановлений сторонами у відповідному договорі фінансового кредиту та може бути пролонгований на строк, що відповідає кількості днів, на яку було первинно видано кредит та який вказаний при оформленні відносин між сторонами в договорі. 14.Згідно з п. 7.2 вказаних Правил пролонгація кредиту здійснюється в разі дотримання наступних передумов: на момент продовження строку поточного кредиту строк дії договору фінансового кредиту не закінчився; позичальником повністю сплачено нараховані проценти (у разі відповідної вимоги товариства неустойка та штрафні санкції) за основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту). 15.Згідно з п. 7.3 вказаних Правил пролонгація кредиту здійснюється виключно за умови попередньої оплати нарахованих процентів за користування кредитом (у разі наявності, сплати неустойки та штрафних санкцій на вимогу товариства) за фактичну кількість днів користування кредитом. 16.Відповідно до листа за вих. № 12377-25708142135 від 08.07.2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-17/08-04 на платіжну карту клієнта було успішно перераховано 23.09.2020 16:58 на суму 3000 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 67201427, призначення платежу: Зарахування 3000 грн на карту [NUMBER] . 17.Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ІНФІНАНС» заборгованість [PERSON] за Договором № 0982139578/1 від 23.09.2020 року складає 48 622,50, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 45 622,50 грн заборгованість по процентам. 18.16.12.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 16-12/21, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступає шляхом продажу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у додатку до Договору. 19.Факт сплати ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» коштів за вказаним договором підтверджується копією платіжного доручення. 20.Відповідно до витягу з додатку № 3 до Договору факторингу Реєстру боржників, до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за Договором № 0982139578/1 від 23.09.2020 року у розмірі 48 622,50 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 45 622,50 грн заборгованість по процентам. 21.Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість [PERSON] за Договором № 0982139578 від 23.09.2020 року складає 89 572,50, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням; 86 572,50 грн заборгованість за нарахованими процентам. 22.10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього договору. 23.Факт розрахунку ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за даним договором підтверджується копією акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року. 24.Згідно з витягом з реєстру боржників до договору № 10-02/2023 від 10.02.2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права вимоги до Відповідача за Договором 0982139578/1 від 23.09.2020 року у розмірі 89 572,50, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням; 86 572,50 грн заборгованість за нарахованими процентам. 25.Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість [PERSON] за Договором № 0982139578/1 від 23.09.2020 року складає 116 452,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 86 572,50 грн (86 572,50 грн нараховані на дату відступлення права вимоги; 26 880,00 нараховані за період з 10.01.2023 04.11.2025). 26.Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності Позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48 622,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 45 622,50 грн. 27.Всупереч умовам Кредитного договору, Відповідач своїх зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, Позивач просить суд стягнути заборгованість з Відповідача у розмірі 48 622,50 грн. V. Оцінка суду V.1 Щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу 28.Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 29.Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). 30.Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. 31.Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). 32.Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19. 33.Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. 34.Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 35.Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 36.Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. 37.Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 38.Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. 39.Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). 40.Суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредитів, грошову одиницю, в якій надано кредити, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 41.Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 42.Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 43.Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). 44.Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами та якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). 45.За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). 46.Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 47.Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 48.Частиною 1ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 49.Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 50.Згідно ч. 1ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 51.Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 52.Частиною 1ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 53.Всупереч вищевказаним нормам законодавства та умов Кредитного договору, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ні на рахунки попередніх кредитора. 54.Отже, вимоги позивача в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 3 000,00 грн підлягають задоволенню. V.2 Щодо стягнення нарахованих відсотків 55.Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ІНФІНАНС» заборгованість [PERSON] за Договором № 0982139578/1 від 23.09.2020 року складає 48 622,50 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 45 622,50 грн заборгованість по процентам. 56.Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість [PERSON] за Договором № 0982139578/1 від 23.09.2020 року складає 89 572,50, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням; 86 572,50 грн заборгованість за нарахованими процентам. 57.Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість [PERSON] за Договором № 0982139578/1 від 23.09.2020 року складає 116 452,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 86 572,50 грн (86 572,50 грн нараховані на дату відступлення права вимоги; 26 880,00 нараховані за період з 10.01.2023 04.11.2025). 58.З приводу наведених розрахунків суд зазначає таке. 59.За умовами договору надання позики (в тому числі і на умовах фінансового кредиту) № 0982139578/1 від 23.09.2020 (відповідно до пропозиції укласти договір та акцепт оферти) сторонами було узгоджено строк користування кредитом у вигляді 30 днів та строк дії договору у вигляді 3х років. Таким чином, сторони узгодили строк кредитування (строк виконання зобов`язання), який є відмінним від строку дії договору, а тому нарахування відсотків поза межами узгодженого сторонами строку кредитування є неправомірним. 60.Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 61.Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 62.Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 63.Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 64.Згідно з п. 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. 65.Згідно п. 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №5017/1987/2012 зазначено, що така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК. 66.У постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). 67.Несправедливість цього підходу стає особливо очевидною у випадках, коли ринковий розмір процентів за «користування кредитом» за час після укладення кредитного договору істотно знизився. У таких випадках кредитор стає навіть більше зацікавлений у невиконанні договору, ніж у задоволенні своїх вимог. За такого підходу кредитор може продовжувати нарахування процентів за «користування кредитом» (який при цьому навіть не надавався на новий строк) у розмірі, якого вже не існує на ринку. Цим самим створюються штучні передумови для банкрутства підприємств та збільшення кількості фізичних осіб, які не мають надії повернутися до нормального життя інакше, як через банкрутство, що негативно відбивається на економіці та підвищує соціальну напруженість. 68.Такий підхід вочевидь не відповідає балансу інтересів сторін кредитного договору та призводить до того, що кредитор не використовує ефективні способи захисту своїх прав (звернення стягнення на заставне майно боржника, стягнення боргу з поручителя тощо) одразу після порушення боржником умов договору. 69.Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (див. пункт 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 910/719/19). Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (див. частину першу статті 613 ЦК України). Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 57). 70.Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). 71.Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). 72.Якщо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. 3 та 4 ст. 213 ЦК України, неможливо встановити порядок проведення розрахунків між сторонами, необхідно застосовувати тлумачення contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань (висновки Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 року в справі № 753/8945/19). 73.Позивач, як юридична особа, діяльність якою пов`язана з наданням фінансових послуг і яка є правонаступником особи, яка підготувала проєкт договору позики - є сильнішою стороною у цих правовідносинах, а тому тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь відповідача. 74.Як встановлено судом, сторонами у договорі погоджено строк повернення кредиту - 06.03.2020 року, та плату за користування кредитом у межах вказаного строку. 75.Доказів того, що в подальшому сторонами було пролонговано вказаний договір матеріали справи не містять. 76.Водночас, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. 77.За умовами договору надання позики (в тому числі і на умовах фінансового кредиту) № 0982139578/1 від 23.09.2020 року (відповідно до пропозиції укласти договір та акцепт оферти) сторонами також узгоджено, що всі інші умови, зокрема щодо пролонгації договору, викладені у Правилах, які є невід`ємною частиною договору (оферти та акцепту оферти). 78.Згідно з п. 7.1 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal» первинний строк користування кредитом у межах фінансового кредиту встановлений сторонами у відповідному договорі фінансового кредиту та може бути пролонгований на строк, що відповідає кількості днів, на яку було первинно видано кредит та який вказаний при оформленні відносин між сторонами в договорі. 79.Відповідно до п. 7.2 вказаних Правил пролонгація кредиту здійснюється в разі дотримання наступних передумов: на момент продовження строку поточного кредиту строк дії договору фінансового кредиту не закінчився; позичальником повністю сплачено нараховані проценти (у разі відповідної вимоги товариства неустойка та штрафні санкції) за основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту. 80.Згідно з п. 7.3 вказаних Правил пролонгація кредиту здійснюється виключно за умови попередньої оплати нарахованих процентів за користування кредитом (у разі наявності, сплати неустойки та штрафних санкцій на вимогу товариства) за фактичну кількість днів користування кредитом. 81.Як вбачається з п. 7.6 Правил підтвердженням волевиявлення Позичальника щодо застосування Пролонгації Кредиту на умовах Договору фінансового кредиту є факт погашення нарахованих процентів за користування кредитом, в т.ч. прострочених, на момент платежу, та сплати, на вимогу Товариства, неустойки та штрафних санкцій (в разі їх наявності) за фактичне користування Фінансовим кредитом у повному обсязі. Сплата нарахованих процентів та неустойки та штрафних санкцій (в разі їх наявності вимоги Товариства про її сплату) сплачується одночасно одним платежем. 82.Проте, матеріали справи не містять доказів пролонгації кредиту, а, отже, строк кредитування за договором складав 30 днів і саме протягом цього часу кредитодавець має право нараховувати відсотки за користування кредитом. 83.Згідно з п. 7.3.6 вказаних Правил у випадку неналежного виконання позичальником умов договору, якщо відсоткова ставка дорівнює 1,75% за один день користування кредитом на період строку користування кредитом у розмірі відсоткової ставки, встановленої договором, а на період прострочення позичальником строків сплати поточного кредиту та процентів за користування кредитом застосовується максимальна відсоткова ставка. 84.Тобто, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, а після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання позикодавець має право на стягнення грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, однак у цій справі таких позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не заявило, а, тому, вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості за простроченими процентами поза межами дії кредитного договору задоволенню не підлягають. 85.Отже, заборгованість [PERSON] за відсотками за вказаним договором складає 1 575,00 грн (3 000 грн х 1,75% х 30 днів), яка підлягає стягненню з Відповідача. 86.Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача на користь позивача нарахованих після спливу строку кредитування відсотків є необґрунтованими. При цьому Позивач не заявляв вимоги про стягнення відсотків, що передбачені ч. 2 ст. 625 ЦПК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. 87.З огляду на зазначене заборгованість [PERSON] перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» складає 4 575,00 грн, з яких 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 1 575,00 грн заборгованість по процентам. VI. Розподіл судових витрат між сторонами 88.Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 89.Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 90.Частиною 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 91.Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. 92.Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження суми витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року; заявку на надання юридичної допомоги № 154 від 01.10.2025 року; витяг з акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року. 93.Водночас, слід зазначити, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року в праві 925/1137/19. 94.Частиною 4 статті 137 ЦПК України вказано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 95.У разі недотримання вимог цієї частини статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 96.Суд зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (п. 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)). 97.У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2025 року у справі № 904/3583/19 вказав,що саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. 98.Ураховуючи вищенаведене, виходячи з принципів змагальності, диспозитивності, розумності та справедливості суд вважає за доцільне стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 1505,48 грн пропорційно сумі задоволених вимог. 99.Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з Відповідача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 227,93 грн. З огляду на викладене,

Outcome: partial