Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. У серпні 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.03.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22030000114606, за умовами якого позичальнику надано кредит у формі кредитної лінії на споживчі потреби. Свої зобов`язання [PERSON] виконував не належним чином та допустив заборгованість. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл фінанси» укладено договір факторингу №15/12/21 за яким до останнього перейшло право вимоги до позичальника на суму 22791,92грн., з яких заборгованість по тілу кредиту-14998,05грн., заборгованість по процентах-1824,34 грн. та заборгованість по комісії -5969,53 грн. Вказану суму боргу, а також інфляційні втрати в сумі 530,68 грн., нараховані за період з15.12.2021 року по 23.02.2022 року та 3% річних в сумі 87,53грн. за період з 01.01.2022 року по 23.02.2022 року позивач просить стягнути з позичальника. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 09.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У позовній заяві міститься прохання представника позивача про проведення розгляду справи за його відсутності та про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, правом на подання відзиву відповідач не скористався. За таких обставин, у зв`язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, з письмової згоди представника позивача, суд здійснює заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів. Фактичні обставини встановлені судом. 01.03.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22030000114606, за умовами якого позичальнику надано кредит у формі кредитної лінії на суму 18600,00 грн. на споживчі потреби, строком на 24 місяці, до 01.03.2021 року, при умові сплати процентів-0,001% на строкову заборгованість та 56% річних на понадстрокову заборгованість. Договором також передбачено сплату щомісячної комісії-3,5% за обслуговування кредиту. Свої зобов`язання [PERSON] виконував не належним чином та допустив заборгованість в сумі 22791,92 грн., а саме по тілу кредиту-14998,05грн., заборгованість по процентах-1824,34 грн. та заборгованість по комісії -5969,53 грн . 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл фінанси» укладено договір факторингу №15/12/21 за яким до останнього перейшло право вимоги до позичальника на суму 22791,92грн.. На вказану суму боргу позивачем нараховано інфляційні втрати в сумі 530,68 грн., за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року та 3% річних в сумі 87,53грн. за період з 01.01.2022 року по 23.02.2022 року. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З урахуванням викладених обставин, встановленням факту неповернення кредитних коштів та процентів за кредитом, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позичальника тіла кредиту, процентів та комісії в межах умов договору. Також до стягнення належать інфляційні втрати, нараховані до введення в Державі воєнного стану. Водночас, враховуючи факт оплатності договору, суд вважає необґрунтованим нарахування 3% річних, тому в цій частині позов не підлягає до задоволення. Судові витрати та інші питання Щодо витрат на правову допомогу. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Встановлено, що 02.01.2025 року між ТОВ «Цикл фінанс і адвокатом Кеню Д.В. був укладений договір №43453613 про надання правової допомоги. Згідно Додаткової угоди №22030000114606 від 15.08.2025 року адвокат зобов`язується здійснити представництво у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] .. Актом 22030000114606 від 15.08.2025 року підтверджено факт оплати вартості послуг адвоката в сумі 3000,00 грн. Таким чином, понесення позивачем витрат на правову допомогу підтверджено відповідними документами, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивача, а саме 2988,78грн.(23322,60х3000/23410,13). Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2413,34 грн. сплаченого судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial