Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позову вказано, що 13.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 2398289. Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором позики належним чином не виконав. 14.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вказаним вище договором позики від 13.08.2024, заборгованість відповідача [PERSON] за яким складає у загальному розмірі 18 705,00 грн, з яких: 5 800,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 522,58 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 782,42 грн - заборгованість за комісією за надання позики, 11 600,00 грн - заборгованість за пенею. 24.11.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит № 73899276. Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. 27.03.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вказаним вище кредитним договором від 24.11.2024, заборгованість відповідача за яким складає у загальному розмірі 17 985,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 660,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 825,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту, 11 000,00 грн - заборгованість за пенею. Всі зазначені вище суми заборгованості були нараховані первинним кредиторами. Посилаючись на те, що відповідачем були проігноровані вимоги щодо погашення заборгованості за кредитними договорами, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики від 13.08.2024 № 2398289 у загальному розмірі 18 705,00 грн, за кредитним договором від 24.11.2024 № 73899276 у загальному розмірі 17 985,00 грн, та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином ознайомленим з поданим до нього позовом та повідомленим про судовий розгляд справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими розписками /а.с. 74, 76, 78, 80/, відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, заяв чи клопотань суду не надав. Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 2398289, який підписано відповідачем екектронним підписом одноразовим ідентифікатором 247737 /а.с. 7-10/. Також, разом з вказаним договором відповідачем було підписано екектронним підписом одноразовим ідентифікатором 247737 Додаток № 1 до цього договору позики - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит /а.с. 10-11/. За умовами вказаного вище договору позики відповідачеві було надано позику в розмірі 5 800,00 грн, строком на 15 днів, а саме до 27.08.2024, з відсотковою ставкою з другого дня користування позикою в розмірі 0,01 % в день, денною відсотковою ставкою 1,5 % на день, комісією за надання позики в розмірі 1 296,88 грн, пенею за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 5,0 % на день /а.с. 7-10/. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, і за вказаним вище договором позики № 2398289 від 13.08.2024, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору факторингу, додаткової угоди № 2 від 28.07.2021, додаткової угоди № 7 від 13.06.2022, додаткової угоди № 48 від 21.02.2025 до цього договору, акта прийому-передачі Реєстру Боржників № 43 за цим договором, витягом з Реєстру боржників № 43 до цього договору факторингу, платіжної інструкції від 28.02.2025 № 669 про оплату ТОВ «ФК «ЄАПБ» грошових коштів на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за відступлене право вимоги за договором факторингу /а.с. 12-20/. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 43, за договором позики від 13.08.2024 № 2398289, укладеним між [PERSON] та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" за вказаним вище договором факторингу від 14.06.2021 та додаткових угод до нього набув право грошової вимоги з відповідача в загальному розмірі 18 705,00 грн, з яких: 5 800,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 522,58 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 782,42 грн - заборгованість за комісією за надання позики, 11 600,00 грн - заборгованість за пенею /а.с. 20/. Вказана сума заборгованості відповідача за цим договором позики також зазначена у розрахунку заборгованості, складеному позивачем /а.с. 21/. 24.11.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73899276, який підписано відповідачем екектронним підписом одноразовим ідентифікатором 08151 /а.с. 22-28/. Також, разом з вказаним договором відповідачем було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 08151 Додаток № 1 до цього кредитного договору - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит /а.с. 29/. За умовами вказаного вище кредитного договору відповідачеві було надано кредит в розмірі 5 500,00 грн, строком на 30 днів, а саме до 23.12.2024, з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 0,4 % на день, денною відсотковою ставкою 0,9 % на день, комісією за надання кредиту в розмірі 825,00 грн, пенею за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 4,0 % на день /а.с. 22-28/. Відповідач також підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, у якому викладено умови надання та повернення кредиту, аналогічні вказаним у кредитному договорі /а.с. 33-34/. У зв`язку із виникненням у відповідача заборгованості за вказаним вище кредитним договором та його зверненням до Кредитодавця з проханням про розстрочку погашення заборгованості 02.01.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі додаткову угоду № 13894269 до вказаного вище договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73899276 від 24.11.2024, який підписано відповідачем екектронним підписом одноразовим ідентифікатором 43748 /а.с. 30-31/. Відповідно до вказаної додаткової угоди від 02.01.2025 сторони домовилися про реструктуризацію погашення відповідачем заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї угоди у розмірі 9 185,00 грн на 120 днів. Позичальник повинен сплачувати Кредитодавцю цю суму заборгованості частинами за таким графіком: 02.01.2025 - 1 837,00 грн, 01.02.2025 - 1 837,00 грн, 03.03.2025 - 1 837,00 грн, 02.04.2025 - 1 837,00 грн, , 02.05.2025 - 1 837,00 грн /а.с. 30/. Також, відповідачем було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 43748 додаток до вказаної вище додаткової угоди - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит /а.с. 31-32/. 27 березня 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, і за вказаним вище кредитним договором № 73899276 від 24.112024, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору факторингу, додаткової угоди № 2 від 23.04.2025 до цього договору, акта прийому-передачі Реєстру Боржників № 4 за цим договором, витягом з Реєстру боржників № 4 до цього договору факторингу, платіжної інструкції від 29.04.2025 № 6 про оплату ТОВ «ФК «ЄАПБ» грошових коштів на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за відступлене право вимоги за договором факторингу /а.с. 35-40/. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 4, за кредитним договором від 24.11.2024 № 73899276, укладеним між [PERSON] та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" за вказаним вище договором факторингу від 27.03.2025 та додаткової угоди до нього набув право грошової вимоги з відповідача в загальному розмірі 17 985,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 660,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 825,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту, 11 000,00 грн заборгованість за пенею /а.с. 40/. Вказана сума заборгованості відповідача за цим кредитним договором також зазначена у розрахунку заборгованості, складеному первісним кредитором ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" /а.с. 41-43/. Додаткових нарахувань з моменту відступлення права вимоги, позивачем, як новим кредитором, не було здійснено. Всі суми заборгованості за вказаними вище договором позики та за кредитним договором були нараховані первісним кредитором - ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Суд зауважує, що навіть, якщо боржник не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, він не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Проте, заборгованість за договором позики та кредитним договором відповідачем не була погашена ні первісному кредитору, ні позивачу. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином ознайомленим з поданим до нього позовом та повідомленим про судовий розгляд справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими розписками, відзиву на позов чи будь-яких заперечень проти нього суду не надав. За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України Про електрону комерцію зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису. Нормою статті 11 ЗУ Про електронну комерцію передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття підпис у сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається зі змісту укладених 13.08.2024 та 24.11.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем [PERSON] договору позики № 2398289 та кредитного договору № 73899276, додаткової угоди № 13894269 від 02.01.2025, додатків до цих договорів - Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Паспорту споживчого кредиту, вказані документи відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору позики та кредитного договору відповідач своїм електронним підписом підтвердив, що він згодний з усіма умовами цих договорів, зокрема порядком надання та повернення позики та кредиту, наданими сумами позики і кредиту, строком їх повернення, розміром відсотків за їхнє користування та строком нарахування відсотків, розміром комісії за надання позики та кредиту, розміром пені за прострочення виконання зобов`язання. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача,пов`язані зотриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію зокрема за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України Про споживче кредитування Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. З договору позики від 13.08.2024 та кредитного договору від 24.11.2024 вбачається, що у них встановлена одноразова комісія саме за надання позики та кредиту, а не за їх обслуговування, відповідач, підписуючи ці договори, погодився з цією умовою договорів, а тому виходячи із положень чинного законодавства та існуючої судової практики Верховного Суду, суд вважає, що стягнення з відповідача заборгованості за комісією з надання позики та кредиту є правомірним. З матеріалів справи вбачається, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за вказаними вище договорами позики та кредиту відповідно до укладених договорів факторингу, оскільки відбулось правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора. Враховуючи, що отримані відповідачем кредитні кошти у добровільному порядку первинному кредитору ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" не повернуті, позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" як новий кредитор, який отримав право вимоги до відповідача за договорами факторингу, має право вимагати виконання боржником обов`язку з погашення заборгованості, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем договору позики від 13.08.2024 та кредитного договору від 24.11.2024, отримання кредитних коштів, а також порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом позики, кредиту, відсотками за користування позикою, кредитом, комісією за надання позики, кредиту, яка нарахована в межах строку кредитування, в свою чергу відповідачем не спростовано позовні вимоги та заявлений позивачем розмір цієї заборгованості, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за: - договором позики від 13.08.2024 № 2398289 у загальному розмірі 7 105,00 грн, з яких: 5 800,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 522,58 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 782,42 грн заборгованість за комісією за надання позики; - кредитним договором від 24.11.2024 № 73899276 у загальному розмірі 6 985,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 660,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 825,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею за прострочення виконання зобов`язань за договором позики в розмірі 11 600,00 грн та за кредитним договором у розмірі 11 000,00 грн, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У п. 2.4, п. 18 договору позики від 13.08.2024 визначено, що за прострочення виконання зобов`язання нараховується пеня у розмірі 5,0 % на день /а.с. 7, 9/. У п. 2.2.4, п. 10.5.2 кредитного договору від 24.11.2024 визначено, що за прострочення виконання зобов`язання нараховується пеня у розмірі 4,0 % на день /а.с. 23, 27/. Із змісту вказаних вище договору позики та кредитного договору вбачається, що зазначені договори є договорами про споживчий кредит. Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав законної сили 24.12.2023, виключено пункт 6-1 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" щодо звільнення позичальників на період воєнного стану в Україні від сплати неустойки (штрафів, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит. На підставі внесених змін, за договорами, укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Разом з цим, пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Станом на день ухвалення рішення у справі ще не прийнято Закон про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо приведення у відповідність до Закону України "Про споживче кредитування", проект якого за № 11180 від 15.04.2024 знаходиться на розгляді у Верховній Раді України. Таким чином, на день ухвалення рішення у справі є чинним пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.06.2021 у справі № № 334/3161/17, провадження № 14-188 цс 20, невідповідність окремих положень спеціального закону положенням кодексу не може бути усунено шляхом застосування правила, за яким із прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним раніше. Кодекс є основним актом цивільного законодавства, тому будь-які зміни в регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого кодексом. Суб`єкт законодавчої ініціативи зобов`язаний разом із законопроєктом про інакше регулювання цивільних відносин подати проєкт про внесення відповідних змін до ЦК. Якщо ж ЦК не змінився, колізійний принцип lex posterior derogat priori, за яким пізніший закон скасовує попередній, не застосовується. Норма ЦК превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми Цивільного кодексу України. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" запроваджено воєнний стан на всій території України з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває донині. Враховуючи те, що між відповідачем [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики 13 серпня 2024 року, а кредитний договір 24 листопада 2024 року, тобто під час дії воєнного стану в Україні, пеня за прострочення погашення позики та кредиту нарахована позивачем під час дії воєнного стану, який триває донині, станом на день ухвалення рішення у справі чинним є пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) і ця норма ЦК України є пріоритетною та превалює над нормою Закону України "Про споживче кредитування", відповідно до якої за договорами, укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею за прострочення виконання зобов`язань за договором позики в розмірі 11 600,00 грн та за кредитним договором у розмірі 11 000,00 грн. Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи те, що позов задоволено частково, а саме на 38,40 %, у справі наявні документи, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 3 028,00 грн /а.с. 67/,

Outcome: partial