Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Позивач в позові вказує, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11.11.2014 року (справа №132/3367/14-ц), та Витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35850161, сформованого 02.04.2015 року, він є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] в селі Польова Лисіївка Калинівського району Вінницької області. В зв`язку з участю в антитерористичній операції (АТО) та юридичною необізнаністю, позивач не оформив свої спадкові права на присадибну земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,25 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0521683106:03:002:0036, та площею 0,0634 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521683106:03:002:0037. Так, вказані земельні ділянки батько позивача, [PERSON] прийняв, але не оформив після своєї матері [PERSON] померлої [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на будинок, виданим державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області 05.07.2004 року. До цього часу право власності на вказані земельні ділянки рахується за померлою бабою [PERSON] , що вбачається із Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №078069 та серії ВН №078070, виданих на ім?я останньої 17 липня 2003 року, якою позивач користується і володіє з 2014 року по даний час, і до 2023 року сплачував земельний податок, що підтверджується довідками Мирненського старостинського округу №№ 336, 339, виданими 04.12.2025 року та технічним паспортом виготовленим Калинівським РСП Вінницького ОБТІ 15.09.2014 року. Крім позивача спадкоємцями першої черги є відповідачі по справі: його рідний брат [PERSON] , його рідна сестра - [PERSON] , та їх мати, а дружина померлого [PERSON] , з якими позивач поділив спадщину згідно рішення суду, але помилково не врахували (не записали ) земельних ділянок. Тому, оформити спадщину через нотаріальну контору на вказані вище земельні ділянки позивач не має можливості, так як розподіл неможливо провести через неявку сестри [PERSON] , яка не може з`явитись до нотаріуса, а письмово чи за довіреністю цього зробити не можна, тому звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, справу розглянути за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали до суду заяви, де просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11.11.2014 року (справа №132/3367/14-ц), та Витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35850161, сформованого 02.04.2015 року, позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] в селі Польова Лисіївка Калинівського району Вінницької області. В зв`язку з участю в антитерористичній операції (АТО) та юридичною необізнаністю, позивач не оформив свої спадкові права на присадибну земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,25 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0521683106:03:002:0036, та площею 0,0634 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521683106:03:002:0037. Так, вказані земельні ділянки батько позивача, [PERSON] прийняв, але не оформив після своєї матері [PERSON] померлої [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на будинок, виданим державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області 05.07.2004 року. До цього часу право власності на вказані земельні ділянки рахується за померлою бабою [PERSON] , що вбачається із Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №078069 та серії ВН №078070, виданих на ім?я останньої 17 липня 2003 року, якою позивач користується і володіє з 2014 року по даний час, і до 2023 року сплачував земельний податок, що підтверджується довідками Мирненського старостинського округу №№ 336, 339, виданими 04.12.2025 року та технічним паспортом виготовленим Калинівським РСП Вінницького ОБТІ 15.09.2014 року. Крім позивача спадкоємцями першої черги є відповідачі по справі: його рідний брат [PERSON] , його рідна сестра - [PERSON] , та їх мати, а дружина померлого [PERSON] , з якими позивач поділив спадщину згідно рішення суду, але помилково не врахували (не записали ) земельних ділянок. Тому, оформити спадщину через нотаріальну контору на вказані вище земельні ділянки позивач не має можливості, так як розподіл неможливо провести через неявку сестри [PERSON] , яка не може з`явитись до нотаріуса, а письмово чи за довіреністю цього зробити не можна. Згідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно положень статті 120 Земельного Кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку, на якій вона розміщена без зміни її цільового призначення. Враховуючи, що відповідачі позов визнають, не заперечують проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved