Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлену позовну вимогу обґрунтовує тим, що 28.03.2023 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Оскільки чоловік військовослужбовець, після реєстрації шлюбу вони фактично не проживали разом. З жовтня 2023 року у неї виникли стосунки з [PERSON] , які тривають і на сьогоднішній день. [INFO] вона народила дитину, біологічним батьком дитини є [PERSON] . Проте, оскільки дитина народжена у шлюбі, то в силу положень ст.122 Сімейного кодексу України вважається, що така дитина походить від подружжя. В зв`язку з вказаними обставинами відомості про відповідача як батька дитини були внесені в актовий запис про її народження. Відповідач не визнає свого батьківства щодо дитини. У неї з відповідачем відсутні права та обов`язки подружжя, а їх шлюб носить лише формальний характер. Подальше перебування її і відповідача у статусі подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2025 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог закону. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступного висновку. Спірні правовідносини виникли із сімейних, зокрема про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.03.2023 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] (а.с.7). У шлюбі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 листопада 2024 (а.с.8). Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає не спростованими доводи позивача про те, що між сторонами подружні відносини не склалися, сім`я існує формально. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для розірвання шлюбу.

Outcome: approved