Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 12240 гривень 76 копійок та судових витрат у виді судового збору у сумі 3 028 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 010/48688/82/1314473 від 30.11.2021 р, підписанням якого позичальник підтвердив, що ознайомлена з чинною редакцією Правил та тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 24 липня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги №114/2-72, у відповідності умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні АТ «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до договору відступлення прав вимоги № 114/2-72 від 24 липня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12240, 76 грн, - що становить тіло кредиту. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 010/48688/82/1314473 від 30.11.2021 року в сумі 12240, 76 грн. В зв`язку з чим ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення богів" був змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом. Ухвалою суду від 23.10.2025 відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в позовній заяві просив про розгляд справи без участі сторони позивача, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою місця реєстрації, що зареєстроване у встановленому законом порядку. Також відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судова влада. Відзив до суду не подав, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 010/48688/82/1314473 від 30.11.2021 р, підписанням якого позичальник підтвердив, що ознайомлена з чинною редакцією Правил та тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 24.07.2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-72, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до договору відступлення прав вимоги № 114/2-72 від 24 липня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12240, 76 грн, - що становить тіло кредиту. Згідно ст. ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 цього Кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Частини 1 та 2 статті 1077 ЦК України вказують, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до статей 12,81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості. У свою чергу відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. Враховуючи, що відповідачка в добровільному порядку не виконала взяті на себе зобов`язання, що свідчить про порушення прав позивача, а позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі та вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 12240, 76 грн. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved