Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» пред`явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 120808,03 грн. та понесених судови витрат. Позовна заява мотивована тим, що 18.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3575119. Кредитний договір підписані електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. 15.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ«Мілоан» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 3575119 від 18.08.2021. В подальшому 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 3575119 від 18.08.2021. 22.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 102297137. Кредитний договір підписані електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. 17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВ«Мілоан» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 102297137 від 22.08.2021. В подальшому 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 102297137 від 22.08.2021. Крім того, 02.08.2021 рокуТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики № 75999193, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника. 27.01.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором позики № 75999193 від 02.08.2021. В подальшому 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором позики № 75999193 від 02.08.2021. Відповідно до реєстрів боржників від 10.01.2023 року до договору № 10-01/2023/ про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідачки у загальному розмірі 120808,03 грн, яка складається із: 22374,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 96291,80 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1900,00 грн. заоргованість за комісіями, 211,77 грн. інфляційні збитки, 30,46 грн. нараховані 3% річних. Згідно умов кредитних договорів позичальник зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених кредитними договорами. Однак, всупереч умовам договорів, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, тому, позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 120808,03 грн. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 10.12.2025 відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки [PERSON] надсилалась копія ухвали про відкриття провадження, яка повернулась до суду не врученою з відмітками Укрпошти про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих і розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи та з огляду на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 18.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит № 3575119, відповідно до якого відповідачці надано кредит в розмірі 5000,00 грн, строк кредитування 15 днів, стандартна процентна ставка 2,00% відсотків за кожен день користування кредитом. На виконання умов договору ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши відповідачці кредитні кошти, проте [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, порушуючи умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 34994,30 грн, яка складається із: 4288,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 29756,30 грн. - сума заборгованості за процентами, 950,00 грн. сума заборгованості за комісіями, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 укладеному між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ«Мілоан» передало ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 3575119 від 18.08.2021. В подальшому 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 3575119 від 18.08.2021. 22.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит № 102297137, відповідно до якого відповідачці надано кредит в розмірі 5000,00 грн, строк кредитування 30 днів, стандартна процентна ставка 2,50% відсотків за кожен день користування кредитом. На виконання умов договору ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши відповідачці кредитні кошти, проте [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, порушуючи умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 40726,25 грн, яка складається із: 4850,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 34926,25 грн. - сума заборгованості за процентами, 950,00 грн. сума заборгованості за комісіями, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021 укладеному між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ«Мілоан» передало ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 102297137 від 22.08.2021. В подальшому 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 102297137 від 22.08.2021. 02.08.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 75999193, відповідно до умов якого [PERSON] отримала позику у розмірі 13236,00 грн на строк 30 днів, з процентною ставкою 1,99 %. ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» виконало взяті на себе зобов`язання за договором, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору, що підтверджується відповідною довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 10.11.2025. Натомість, відповідачка [PERSON] , отримавши кредитні кошти, не виконує свої зобов`язання за договором, а саме припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені договором. 27.01.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 27/01/22, відповідно до умов якогоТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № 75999193 від 02.08.2021. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договоромпро споживчий кредит № 3575119 від 18.08.2021 укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , за договоромпро споживчий кредит № 102297137 від 22.08.2021 укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] та за договором позики № 75999193 від 02.08.2021 укладеним між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] . Отже, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідачки [PERSON] . Відповідно до розрахунків заборгованості за кредитними договорами загальна заборгованість відповідачки [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр становить 120808,03 грн., яка складається із: 22374,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 96291,80 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1900,00 грн. заоргованість за комісіями, 211,77 грн. інфляційні збитки, 30,46 грн. нараховані 3% річних. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, надані ТОВ «Коллект Центр» докази, які досліджені судом, підтверджують факт порушення відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов`язань за договоромпро споживчий кредит № 3575119 від 18.08.2021, за договоромпро споживчий кредит № 102297137 від 22.08.2021 та за договором позики № 75999193 від 02.08.2021. Водночас, відповідачкою [PERSON] не надано до суду жодних пояснень, відзиву щодо позовних вимог позивача, а також належних та допустимих доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості. З огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, враховуючи, що відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з відсотками не повертає, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, до якого перейшло право вимоги, розмір якої підтверджено наданим позивачем розрахунком та відповідачкою не спростовано, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн., суд зазначає таке. Так, на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; тарифи на послуги; заявку на надання юридичної допомоги № 3431 від 01.10.2025; витяг з Акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Крім того, у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Також, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Водночас, суд бере до уваги, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved