Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ківерцівського районного суду Волинської області із заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 14.10.2025 року, з метою реалізації свого права на нерухоме майно, а саме: квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вона звернулась до Ківерцівської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності. Державним реєстратором прав Ківерцівської міської ради Назарчуком С.Ю. було відмовлено у проведенні реєстраційних дій з підстав невідповідності заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства. Так, до заяви про державну реєстрацію подано договір купівлі-продажу номер 3-2310 від 26.11.2010 посвідчений державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Сівяковою Г.П. та відповідно до відомостей отриманих державним реєстратором з Ресстру прав власності на нерухоме майно, право власності зареєстровано за особою реєстраційний номер облікової карти платника податків є відмінний від заявника, у зв`язку з чим виникли суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Вказує, що при укладенні договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить їй на праві власності, державним нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Сівяковою Г.П. була допущена механічна помилка у написані РНОКПП, а саме: зазначивши третю не вірну цифру в РНОКПП, внаслідок чого, за реєстраційним номером майна №31902330, підтягує дані про неї, [PERSON] , з невірним РНОКПП [NUMBER] , тоді як вірним є [NUMBER] . Внаслідок вищезазначеної технічної помилки, в заявника на даний час, виникла певна невідповідність між документами, що унеможливлює їй в повній мірі реалізувати своє право на нерухоме майно. Враховуючи вищевказане просить встановити юридичний факт, а саме, що договір купівлі-продажу квартири №3-2310 від 26.11.2010, посвідчений державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Сівковою Г.П., яка розташована за адресою: [ADDRESS] - належить їй, [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.01.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною заявою в порядку окремого провадження, призначено судове засідання з розгляду даної заяви. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Ківерцівської міської ради Волинської області подав до суду заяву про розгляд даної цивільної справи у його відсутності, при вирішенні даного цивільного спору, покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріли справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Судом встановлено, що заявнику по даній цивільній справі [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири 3-2310 від 26.11.2010 посвідченому державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Сівяковою Г.П., належить квартира, яка знаходиться за адресою: за [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №9299332, що стверджується витягом про державну реєстрацію прав Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації №28326117 від 12.12.2010р. /а.с. 10 на звороті -13/. Згідно відомостей Реєстру Національної інформаційної системи, за посиланням https://register.minjust.gov.ua, за реєстраційним номером майна: № [NUMBER] значиться вищезазначена квартира. При укладенні вищевказаного договору купівлі-продажу квартири, державним нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області Сівяковою Г.П. було допущено механічну помилку у написані РНОКПП покупця заявника по справі [PERSON] «№2633309380», тоді як вірним є «№ [NUMBER] », що стверджується копією картки фізичної особи платника податків Костянтинівської ОДПІ від 01.04.2004р. /а.с. 4/. Відповідно до відповіді від ГУ ДПС у Волинській області №43199/6 від 08.12.2025р., станом на 10.12.2025 року в Державному реєстрі фізичних осіб відсутні відомості щодо реєстрації фізичної особи з реквізитами РНОКПП « [NUMBER] » /а.с. 6/. Державним реєстратором прав Ківерцівської міської ради Назарчуком С.Ю. було відмовлено заявнику по справі [PERSON] у проведенні реєстраційних дій з підстав невідповідності заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства (реєстраційний номер облікової карти платника податків вказаний у договорі купівлі продажі квартири є відмінний від заявника, у зв`язку з чим виникли суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно /а.с. 5 на звороті/. Вищезазначені обставини вказують на те, що заявник по даній цивільній справі [PERSON] на даний час, не може в повній мірі реалізувати своє право на належне їй нерухоме майно, оскільки в тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії, виникла технічна помилка, яка при цьому не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб), щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію. Відповідно до приписів частин 1, 2 і 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналіз поданих доказів свідчить на користь заявника, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягає заявник. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд вважає, що факт допущення нотаріусом при оформленні договору купівлі-продажу квартири помилки у написані РНОКПП заявника по справі [PERSON] , підтверджено належними та допустимими доказами, а тому заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved