Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просив визнати за ним право власності на будинковолодіння [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його батька [PERSON] . Мотивував позовні вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який на випадок своєї смерті не залишив заповіту. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло згадане вище будинковолодіння. Вказав, що після смерті батька він, як єдиний спадкоємець першої черги, у шестимісячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак позбавлений можливості в позасудовому порядку реалізувати право на спадщину з огляду на те, що померлий не оформив належним чином спадкових прав на спірне будинковолодіння, яке останнім успадковано за заповітом після смерті [INFO] його матері [PERSON] . Повідомив, що його батько фактичними діями прийняв спадщину, оскільки вступив у володіння та користування майном, до дня смерті [PERSON] проживав разом із померлою і доглядав за нею. З огляду на викладене вище, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 25.08.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій. 04.09.2025 року позивачем [PERSON] подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 08.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 30.10.2025 року представником відповідача [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої просив проводити розгляд справи у його відсутності та не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Протокольною ухвалою від 03.11.2025 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 21.01.2026 року не з`явилися всі учасники розгляду справи, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. 21.01.2026 року представником позивача [PERSON] [PERSON] подано заяву про відкладення розгляду справи та заяву, згідно мотивів якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити розгляд справи у їх відсутності і не брати до уваги подану раніше заяву про відкладення розгляду справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали цивільної справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 118 від 30.09.2004 року, [PERSON] надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] . З довідки Виконавчого комітету Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 1063 від 05.06.2006 року вбачається, що згідно погосподарських книг, житловий будинок [ADDRESS] , рахується за [PERSON] . Із заповіту, посвідченого 26.12.2006 року сільським головою Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Смілянець І.Я., встановлено, що [PERSON] , на випадок своєї смерті, усе своє майно, в тому числі житловий будинок, розташований в с. Звенигород, Пустомитівського р-ну, Львівської обл., заповіла своєму синові [PERSON] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 20.03.1984 року Залізнодорожнім райбюро ЗАГС м. Львова Львівської області, підтверджується те, що [PERSON] був сином [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.07.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] . З акту № 53 про спільне проживання від 06.06.2025 року, складеного в.о. старости Звенигородського старостинського округу з участю свідків, вбачається те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала за адресою [ADDRESS] ) та разом із нею проживав її син [PERSON] , який помер [INFO] , доглядав за нею до дня смерті та вели спільне господарство. У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відтак, [PERSON] спільно проживаючи зі своєю матір`ю [PERSON] на день її смерті, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті останньої. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.04.2023 року Виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Як встановлено з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.12.1980 року Львівським палацом урочистих подій, позивач [PERSON] є сином померлого [INFO] [PERSON] . Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74228918 від 05.10.2023 року вбачається, що 05.10.2023 року приватним нотаріусом Олефір Р.В. зареєстровано спадкову справу № 71353032 після смерті [INFO] [PERSON] , що підтверджує покликання позивача в частині звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами № 45603 від 16.01.2025 року вбачається, що будинковолодіння [ADDRESS] , складається з житлового будинку, веранди, господарської будівлі, вбиральні, погребу, колодязя, воріт, хвіртки та огорожі. У житловому будинку наявні веранда площею 6,5 кв.м., коридор площею 5,1 кв.м., житлова кімната площею 17,3 кв.м., санвузол площею 5,9 кв.м., кухня-їдальня площею 20,9 кв.м. Загальна площа приміщень становить 55,7 кв.м., житлова (основна) площа складає 17,3 кв.м., допоміжна (підсобна) площа становить 31,9 кв.м., площа літніх, неопалюваних приміщень складає 6,5 кв.м. У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняв в спадщину будинковолодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку, веранди, господарської будівлі, вбиральні, погребу, колодязя, воріт, хвіртки та огорожі, після смерті [INFO] [PERSON] , який в свою чергу прийняв вказане вище майно у спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] . Водночас, позивач [PERSON] не може реалізувати своє право на спадкове майно з огляду на те, що таке не зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» від 23.01.2025 року. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. В силу вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли свої підтвердження під час судового розгляду та підлягають до задоволення, з огляду на що слід визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку загальною площею 55,7 кв.м., до якого відноситься житлова кімната площею 17,3 кв.м., коридор площею 5,1 кв.м., санвузол площею 5,9 кв.м., кухня-їдальня площею 20,9 кв.м., веранда площею 6,5 кв.м., а також господарська будівля, вбиральня, погріб, колодязь, ворота, хвіртка та огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved