Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 24 жовтня 2019 року Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» та [PERSON] уклали договір про надання кредиту № СL-227690, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі кредитної відновлювальної лінії до 51000 грн. на умовах строковості, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору. Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо поверненню коштів, в зв`язку з чим станом 08.11.2023 року відповідач має заборгованость по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № СL-227690 від 24 жовтня 2019 р. в сумі 79689,11 грн. За період з 09.11.2023 року по 31.05.2025 року було продовжено нарахування відсотків і було нараховано відсотки в сумі 69395,93 грн. Загальна сума заборгованості становить 149085 грн. 04 коп. 08.11.2023 було укладено договір факторингу, відповідно до якого Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРИН-ФІНАНС» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № СL-227690. 12.12.2024 року рішенням № 12/12/24-1 учасника ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» було змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ ФІНАНС» Таким чином, позивач наділений правом вимоги до Відповідача за договором № СL-227690. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» заборгованість за договором про надання кредиту № СL-227690 в загальному розмірі 149085 грн. 04 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 6000,00 грн. витрати на правову допомогу. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 27.08.2025 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11.11.2025 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача Альховська І.Б. в судове засідання не з`явилась, однак до матеріалів позовної заяви додане клопотання згідно якого представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за її відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 10 ст. 187 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 жовтня 2019 року Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» та [PERSON] уклали договір про надання кредиту № СL-227690, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі кредитної відновлювальної лінії до 51000 грн. на умовах строковості, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору. Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення коштів, в зв`язку з чим станом 08.11.2023 року відповідач має заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № СL-227690 від 24 жовтня 2019 р. в сумі 79689,11 грн. За період з 09.11.2023 року по 31.05.2025 року було продовжено нарахування відсотків і було нараховано відсотки в сумі 69395,93 грн. Загальна сума заборгованості становить 149085 грн. 04 коп. 08.11.2023 було укладено договір факторингу, відповідно до якого Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРИН-ФІНАНС» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № КК/30772. 12.12.2024 року рішенням № 12/12/24-1 учасника ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» було змінено назву на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ ФІНАНС» Таким чином, позивач наділений правом вимоги до Відповідача за договором № СL-227690. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» заборгованість за договором про надання кредиту № СL-227690 в загальному розмірі 149085 грн. 04 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 6000,00 грн. витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідач умови договорів щодо повернення кредитних коштів не виконав. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Отже, відповідачем не виконано грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості. Згідно із частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. судового збору, вимоги позивача задоволені повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами. Суд враховує складність справи, яка розглянута судом в порядку спрощеного провадження та час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також предмет спору, ціну позову, яка становить 149085 грн. 04 коп. та значення справи для сторони, а тому приходить до висновку про те, що слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн., так як саме такий розмір правової допомоги буде співмірним та пропорційним до задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved