Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , прізвище якої в свідоцтві про народження позивача зазначено як [PERSON] . Від шлюбу із [PERSON] мати мала доньку [PERSON] , [INFO] . За життя мати та сестра позивача приватизували квартиру по [ADDRESS] . Після смерті матері він звернувся до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено та зазначено, що при поданні заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину заявником було подано копію свідоцтва про смерть [PERSON] , яке видано органом РАГСУ №14 м. Москва, Росія, в якому зазначено, що остання померла [INFO] . Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 27.08.2024 визнано за позивачем право власності на 1/ 2 частку вказаної квартири в порядку спадкування після смерті матері. Позивач вказує, що останнє місце проживання його сестри на території України було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем її майна була мати [PERSON] , яка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки була зареєстрованою за однією адресою із спадкодавицею. 03 вересня 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри громадянки РФ, але йому було відмовлено. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] яка за життя належала на праві власності його сестрі [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач у судове засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Криворізької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Від третьої особи надійшов лист про розгляд справи без участі приватного нотаріуса. За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 26 листопада 2026 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою від 27 листопада 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, витребувано докази. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю в свідоцтві про народження зазначена [PERSON] . Мати позивача 25.04.1970 року уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] народилась [INFO] , її матір`ю в свідоцтві про народження зазначена [PERSON] . [PERSON] і [PERSON] приватизували квартиру за адресою: [ADDRESS] , що видно із свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 23.07.2008. Квартира зареєстрована за вказаним особами в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на праві приватної спільної часткової власності по 1/ 2 частці. Квартира двокімнатна, загальною площею 42,9 кв.м., розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку, що видно із технічного паспорту на квартиру. Як видно із свідоцтва про смерть виданого органом РАГС №14 м. Москва, Росія, [INFO] померла громадянка Росії [PERSON] , [INFO] . Остання на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також мала реєстрацію [PERSON] , [INFO] , що видно із довідки відділу реєстрації місця проживання громадян Інгулецької районної у місті ради від 12.10.2021, наданої на запит нотаріуса. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Як видно із довідки про зняття з місця реєстрації від 28.07.2021 та довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради від 12.10.2021 , наданої на запит нотаріуса, остання до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2024 року визнано за [PERSON] право власності на 1/ 2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . 03 вересня 2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] заведена спадкова справа №74542857. Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Перекопської О.О. від 03 вересня 2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки місцем смерті спадкодавця є м. Москва та на даний час неможливо з`ясувати обставини щодо останнього місця її проживання, наявності заповіту, заведеної спадкової справи та коло спадкоємців. Як видно із листа приватного нотаріуса Перекопської О.О. від 16.01.2026 та інформаційної довідки із спадкового реєстру, наданих на ухвалу суду, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ніхто не звертався, інформація про спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. Викладеним обставинам відповідають спадкові правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.15 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як передбачено статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1 /2 частка квартири [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , свідоцтво про смерть видано органом РАЦС в м. Москва. Проте, на день смерті остання була зареєстрована за адресою вказаної квартири. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто, окрім позивача, у справі не звертався. Тобто після смерті [PERSON] спадщину мала прийняти її матір, діти, чоловік. Інформація про наявність дітей та чоловіка відсутня, з матеріалів спадкової справи вбачається за період 2018-2025 року ніхто з них з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та/або дружини не звертався. Таким чином [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті доньки, оскільки вони були зареєстровані за однією адресою. Позивач у справі є спадкоємцем майна після своєї матері. Відповідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Відповідно до роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Встановлено, що приватним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри, у зв`язку з чим він звернувся до суду з позовними вимогами. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позивач надав суду достатніх доказів на обґрунтування позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved