Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

21.04.2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В позові зазначив, що Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідач є споживачем цих послуг, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] , де він зареєстрований, підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.11.2018 року по 28.02.2025 року позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії, яку він добровільно не сплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість на суму 10771 грн. 26 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп, тому просив стягнути суму боргу у судовому порядку. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2025 року, позов було задоволено та стягнуто з[PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (р/р № [NUMBER] , у Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, ЄДРПОУ 32121458) суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії, та постачання гарячої води за період з 01.11.2018 року по 28.02.2025 року в сумі 10771 грн. 26 коп., та судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. 26.11.2025 року від відповідача [PERSON] , до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що рішення було ухвалене за його відсутністю, судових повісток про виклик до суду та копію позовної заяви з додатками він не отримував. За адресою: [ADDRESS] він не проживає та не зареєстрований. З 02.04.2002 року по теперішній час він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 08.12.2025 року заочне рішення від 20.06.2025 року було скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 22.12.2025 року від відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, в якій він зазначив, що він 15.02.2019 року він продав належну йому частину квартири [PERSON] , просив позовні вимоги задовольнити частково за період з 01.11.2018 року по 01.02.2019 року в розмірі 312 грн. 49 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Квартира за адресою: [ADDRESS] підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 02.04.2002 року по теперішній час. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 452777349 від 19.11.2025 року з відомості з Державного реєстру речових прав, вбачається, що [PERSON] належить частина квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу частки квартири, виданий 15.02.2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гура Максимом Григоровичем. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №452777349 від 19.11.2025, з відомості з реєстру зав власності на нерухоме майно, який діяв до 2013 року, по 1/4 частині зазначеної квартири належить [PERSON] , [PERSON] , кожному, на підставі рішення Хортицького районного суду «.Запоріжжя від 13.12.2006 справа №2-1821/06. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулювалися Законами України «Про теплопостачання» і «;Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Згідно з розрахунком суми заборгованості за надані послуги по особовому рахунку № [NUMBER] заведеного на квартиру за адресою: [ADDRESS] за період з 01.11.2018 року по 28.02.2025 року, нарахована плата за спожиту теплову енергію на суму 10771,26 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц). Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Звертаючись до суду з позовом, позивач, просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплової енергії, яка утворилася за період з 01.11.2018 року по 28.02.2025 року у розмірі 10771 грн. 26 коп. Відповідач [PERSON] , заявлені позовні вимоги визнає частково, посилаючись на те, що він 15.02.2019 року продав належну йому частину квартири [PERSON] , просив позовні вимоги задовольнити частково за період з 01.11.2018 року по 01.02.2019 року в розмірі 312 грн. 49 коп. За таких обставин, суд не вбачає законних підстав для стягнення з відповідача [PERSON] , заборгованості за послуги, надані за період 01.11.2018 року по 28.02.2025 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за необхідне позов задовольнити частково, стягнути з відповідача суму заборгованості, яка утворилася за період з 01.11.2018 року по 01.02.2019 року в розмірі 312 грн. 49 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», пропорційно до розміру задоволених вимог, тобто 72,66 грн.

Outcome: partial