Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. АТ «А-Банк» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 18 березня 2025 року № АВН0СТ155101742304848227 у розмірі 18 857 гривень 02 копійки та понесених судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 18 березня 2025 року, будучи клієнтом банку позичальник уклав кредитний договір № АВН0СТ155101742304848227, за умовами якого отримав кредит у розмірі 15 000 гривень строком на 24 місяці (тобто до 17 березня 2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85% річних. Кредитний договір складається із Заяви клієнта та Графіку погашення кредиту. Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, станом на 24 вересня 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму у розмірі 18 857 гривень 02 копійки, яка складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом 14 401 гривня 39 копійок, загального залишку заборгованості за процентами 4 266 гривень 23 копійки, загального залишку заборгованості за пенею 189 гривень 40 копійок. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 26 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 07 жовтня 2021 року [PERSON] шляхом підписання Анкети-заяви приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» (а.с. 6). 18 березня 2025 року [PERSON] електронним підписом за допомогою відкритого ключа підписав Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101742304848227, Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, погодивши з банком: суму кредиту 15 000 гривень, строк кредиту 24 місяці, фіксовану процентну ставку 85% річних, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 4323347353141903, суму щомісячного платежу 1331,50 гривні, остання дата платежу 17 березня 2027 року (а.с. 7-9). Відповідно до пункту 12 Заяви у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 гривні) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Кредит надається клієнту у відповідності до Тарифів, які розміщуються на веб-сайт Банку у розділі: Кредити «Швидка готівка» (пункт 14 Заяви). Підписанням Заяви від 18 березня 2025 року [PERSON] підтвердив, що до укладення цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг в АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua, які разом з Таблицею обчислення вартості кредиту становлять Договір, отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Згідно меморіального ордера № TR.45074643.50079.65455 від 18 березня 2025 року позивачем на рахунок [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 15 000 гривень, призначення платежу видача кредиту згідно договору № АВН0СТ155101742304848227 від 18 березня 2025 року (а.с. 11). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ155101742304848227 від 18 березня 2025 року та виписки по кредиту станом на 24 вересня 2025 року заборгованість [PERSON] становить 18 857 гривень 02 копійки, з яких: загальний залишок заборгованості за тілом кредиту 14 401 гривня 39 копійок; загальний залишок заборгованості за процентами 4 266 гривень 23 копійки, заборгованість за пенею 189 гривень 40 копійок Також вбачається, що відповідач здійснював періодичні часткові погашення заборгованості та припинив виконання своїх зобов`язань з 30 червня 2025 року, позивачем нараховані відсотки до 24 вересня 2025 року включно (а.с. 10-11 на звороті). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з положеннями ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З наданих матеріалів вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису. Отже, судом встановлено, що укладений між сторонами договір від від 18 березня 2025 року № АВН0СТ155101742304848227 відповідає вимогам закону та є обов`язковим до виконання. Також з долученої до позовної заяви анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК» вбачається, що клієнт вказав свої паспортні дані, адресу мешкання та контактну інформацію, соціальний статус, місце роботи та розмір щомісячного заробітку. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення, а іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Відповідно до вимог статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п. 6 Паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» передбачені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, зокрема в разі наявності заборгованості у Клієнта із сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів банк має право достроково розірвати Кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою «Швидка готівка» Відповідно до вимог статей 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно з положеннями ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідачем не надано контррозрахунку суми заборгованості за відсотками за користування кредитом. Також відповідачем не надано доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним між сторонами кредитним договором, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, та штрафним санкціям за користування кредитом. Щодо стягнення з відповідача пені суд зазначає наступне. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», які були затверджені Законами України «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час. Таким чином, ураховуючи, що позивачем нарахована пеня за невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором у сумі 189 гривень 40 копійок у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача, у зв`язку з чим вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за договором від 18 березня 2025 року № АВН0СТ155101742304848227 за основним зобов`язанням у розмірі 14 401 гривня 39 копійок та за нарахованими відсотками у розмірі 4 266 гривень 23 копійки, що підлягає стягненню з відповідача. V. Розподіл судових витрат. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 22), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2 398 гривень 07 копійок (18667,62 х 2422,40/18857,02). На підставі викладеного,

Outcome: partial