Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про тлумачення заповіту. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно - земельну ділянку площею 3,1927 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 0520485300010010130, яка розташована на території Тирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ВН № 224627, виданого на підставі розпорядження Бершадської райдержадміністрації № 318 від 25 листопада 2002 року, та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом на майно померлого батька. Крім нього, спадкоємцем за законом на обов`якову частку у спадщині є його мати - [PERSON] , яка у шестимісячний термін звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від обов`язкової частки у спадщині. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Позивач спадщину прийняв, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу від 15.04.2025 за № 169/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] на земельну ділянку розміром 3,1927 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області та належить померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №224627 виданого 25.12.2002 Бершадською районною державною адміністрацією Вінницької області оскільки щодо вказаної земельної ділянки відсутнє заповідальне розпорядження (не вказано прізвище, ім`я, по батькові спадкоємця, якому заповідалось вказане майно). У зв`язку з вище викладений позивач просить витлумачити заповіт від 06 серпня 2020 року, посвідчений [PERSON] в.о. старости Шляхівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 9, зазначивши в заповіті, що [PERSON] , який помер [INFO] , заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , земельну ділянку розміром 3,1927 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області і належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 224627, виданого 25.12.2002 року Бершадськогю районною державною адміністрацією Вінницької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона та [PERSON] є батьками [PERSON] . За життя чоловік вирішив скласти заповіт та заповісти все майно їх єдиному синові - [PERSON] , у зв`язку з цим вони звернулися до сільської ради. Виконуючий обов`язки старости села Тирлівка Троскот І.Г. зі слів її чоловіка склав заповіт на сина та надав його для підпису. Оскільки волею чоловіка було все майно залишити сину, просила позов задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що в серпні 2020 року він був виконуючим обов`язки старости с. Тирлівка Шляхівської сільської ради. До сільської ради звернулося подружжя [PERSON] та [PERSON] про складення заповіту на належне їм майно на їх сина [PERSON] . За волею [PERSON] було заповісти все своє майно - житловий будинок та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва сину [PERSON] , тому діловодом було підготовлено текст заповіту, який в послідуючому був прочитаний заповідачем та підписаний. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що в 2020 році вона працювала діловодом Шляхівської сільської ради. [PERSON] звернувся до сільської ради з проханням скласти заповіт на належне йому майно - житловий будинок та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на сина [PERSON] . Нею було підготовлено текст заповіту, за зразком, який був наданий їй для роботу. Вказаний заповіт був прочитаний та підписаний [PERSON] . В останнє судове засідання сторони не з`явилися, просили розглянути справу в їх відсутність. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] в с. Тирлівка Гайсинського району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . 06.08.2020 [PERSON] склав заповіт, який посвідчений [PERSON] , в.о. старости Шляхівської сільської ради с. Тирлівка, зареєстровано в реєстрі за № 9, за умовами якого житловий будинок з господарсьми будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповів своєму синові [PERSON] , земельну ділянку розміром 3.1927 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області і належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 224627 виданого 25.12.2002 року Бершадською районною державною адміністрацією Вінницької області. З ксерокопії спадкової справи № 141/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] вчасно прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом - [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Постановою приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області від 15.04.2025 за № 169/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку розміром 3,1927 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області та належить померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №224627 виданого 25.12.2002 Бершадською районною державною адміністрацією Вінницької області, оскільки щодо вказаної земельної ділянки відсутнє заповідальне розпорядження (не вказано прізвище, ім`я, по батькові спадкоємця, якому заповідалось вказане майно). З наданих в судовому засіданні показів відповідача та свідків встановлено, що земельну ділянку розміром 3,1927 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області спадкодавець [PERSON] заповів своєму синові [PERSON] , однак структура заповіту позбавляє можливості однозначно стверджувати, що земельна ділянка заповідається [PERSON] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1256 ЦК України передбачено можливість тлумачення заповіту після відкриття спадщини у разі спору між спадкоємцями, яке здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України, оскільки заповідачу надане право власноручно писати заповіт, і тому можливі ряд суб`єктивних причин, які можуть вплинути на зміст заповіту, що в подальшому призведе до необхідності його тлумачення. Статтею 1233 ЦК України визначено поняття заповіту, яким є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. Відповідно до частини другої статті 1256 ЦК України суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких умов: 1) зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача; 2) наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту - спадкоємці мають різне уявлення про волевиявлення заповідача. Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять і термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача стосовно долі спадщини. Тлумачення заповіту - це з`ясування змісту заповіту як дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Згідно п. 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус має перевірити, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства. Метою тлумачення заповіту є забезпечення найбільш повного здійснення волі заповідача. Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене лише після відкриття спадщини, тобто у зв`язку зі смертю заповідача або оголошення його померлим. Саме тому, при тлумаченні заповіту не діє загальне правило про тлумачення правочину його стороною, закріплене в ст. 213 ЦК України, а діє спеціальне правило, закріплене в ст. 1256 ЦК України, згідно з яким тлумачення заповіту здійснюється спадкоємцями. Шляхом застосування механізму тлумачення заповіту усуваються певні недоліки його змісту, у зв`язку з якими нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. Об`єктом тлумачення заповіту судом є виключно сам заповіт, складений із слів та сполучень слів, які утворюють його текст. З правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 30 липня 2020 року в справі №378/1160/15-ц убачається, що тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Отже, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне, розтлумачити заповіт, складений 06.08.2020 року, посвідчений [PERSON] , в.о. старости Шляхівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області (зареєстрований в реєстрі за № 9), складеного від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , як такий, що [PERSON] заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , земельну ділянку розміром 3,1927 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520485300010010130, яка знаходиться на території Тирлівської сільської ради с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області і належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 224627, виданого 25.12.2002 року Бершадською районною державною адміністрацією Вінницької області. Вирішуючи питання тлумачення правочину судом враховується, що цивільне судочинство направлене на захист прав та інтересів громадян. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з метою реалізації його спадкових прав.

Outcome: approved