Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі ТОВ «ФК Єврокредит») 13.10.2025 до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві вказано, що 29.10.2021 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» (далі АТ «Мегабанк») та [PERSON] було укладено заяву-договір № TDB.2021.0207.30918 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (далі кредитний договір), який складається з публічної частини договору, яким є договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини, якою є вказана заява - договір. Позивач зазначає, що сторони погодили і відповідач своїм підписом підтвердив, що заява - договір, договір з додатками (в тому числі, тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний договір. У позовній заяві вказано, що за умовами п. 8 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, він набирає чинності з моменту підписання заяви - договору та діє протягом 3 років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, цей договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій договору є необмежною. Відповідно до п. 2 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, АТ «Мегабанк» на підставі отриманої від відповідача заяви, відкрив [PERSON] поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. У подальшому банк свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок відповідача у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Відповідач здійснював користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитною лінією не виконав. Станом на 03.09.2024 у [PERSON] сформувалась заборгованість перед банком в сумі 25431,47 грн., що складається з заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) - 9181,10 грн., заборгованості зі сплати відсотків (в тому числі прострочена) - 16250,37 грн. Позивач вказує, що 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» (далі ТОВ «ФК «Мустанг фінанс») був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ «Мегабанк» відступило на користь ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» права вимоги за кредитними договорами позичальників, в тому числі до відповідача - боржника за кредитним договором № TDB.2021.0207.30918 від 29.10.2021. 27.12.2024 ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, згідно умов якого до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло і право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором № TDB.2021.0207.30918 від 29.10.2021. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, позивач ТОВ «ФК Єврокредит» просив стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості в розмірі 25431,47 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) - 9181,10 грн., заборгованості зі сплати відсотків (в тому числі прострочена) - 16250,37 грн., стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 11200,00 грн. Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 16.10.2025 було відкрито провадження у даній справі та справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що, на його думку, будь-якого документу, який би підтверджував факт видачі кредиту первісним кредитором на ім`я відповідача матеріали справи не містять. Представник вказує, що позивачем надано до суду виписки по особових рахунках позичальника, однак, на його думку, з наданих виписок не вбачається та не підтверджується факт видачі кредиту позичальникові. Представник стверджує, що виписки містять інформацію про нарахування відсотків та їх перенесення на рахунок прострочених відсотків і вбачається, що сума 9181,10 грн., яка, як стверджує позивач, є заборгованістю за тілом кредиту було 20.12.2022 перенесено у зв`язку із зміною планів рахунків при завантаженні в ЕІОС НБ (виписка сформована 05.10.2024 12:51), однак, будь-якої операції з видачі кредиту виписки не містять. Представник відповідача стверджує, що позивачем не надано розгорнутого та обґрунтованого розрахунку заборгованості. У відзиві на позовну заяву вказано, що із виписок по особових рахунках вбачається, що кредитором було здійснено нарахування відсотків поза межами строку кредитування, таким чином, як стверджує представник відповідача, нараховані після 29.10.2021 відсотки є незаконними. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача представник відповідача вказав, що заявлені витрати є необґрунтованими. У судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 29.10.2021 між Акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № TDB.2021.0207.30918, згідно з яким відповідачу було встановлено відновлювальну кредитну лінію з пільговим періодом для використання на його поточному рахунку. Умовами договору передбачено процентна ставка (базова) у розмірі 56% річних, у пільговий період 0,0001%. Згідно умов договору при використанні кредитного ліміту клієнт щомісячно, не пізніше розрахункової дати місяця, наступного за звітним, забезпечує надходження коштів на картрахунок в розмірі мінімального обов`язкового платежу, розмір якого визначений тарифами банку та залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Договором передбачена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 80% річних від простроченої суми за весь період прострочення (а.с. 30-32, 34, 36, 41-42). З виписок по особовому рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитним лімітом, а АТ «Мегабанк» були нараховані відсотки згідно договору № TDB.2021.0207.30918 (а.с. 26-28, 43-44, 137-146). Згідно довідки-розрахунку заборгованості АТ «Мегабанк» нарахував [PERSON] заборгованість за кредитним договором № TDB.2021.0207.30918 від 29.10.2021 (станом на 03.09.2024) в розмірі 25431,47 грн., з яких: 9181,10 грн. заборгованість за основним боргом, 16250,37 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 33). З розрахунку заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором № TDB.2021.0207.30918 від 29.10.2021 вбачається, що відповідачу були нараховані відсотки у розмірі 18249,54 грн., з яких за період з 29.10.2021 по 29.10.2022 - у розмірі 4689,04 грн., за період з 29.10.2022 по 03.09.2024 - у розмірі 13560,50 грн. Погашення кредитної заборгованості за тілом кредиту було здійснено в загальній сумі 4620,00 грн., погашення відсотків у сумі 2396,21 грн. (а.с. 135-136). 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги (а.с. 13-16). Відповідно до витягу з Додатку №2 до договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 TOB «ФК «Мустанг фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № TDB.2021.0207.30918 в розмірі 25431,47 грн., з яких: 9181,10 грн. основний борг, 16250,37 грн. - відсотки (а.с. 46). 27.12.2024 між ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» був укладений договір № 1/12 про відступлення прав вимоги (а.с. 10). Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27.12.2024 TOB «ФК Єврокредит» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № TDB.2021.0207.30918 в розмірі 25431,47 грн., з яких: 9181,10 грн. основний борг, 16250,37 грн. - відсотки (а.с. 35). Відповідно до норм статей 610, 612, 625, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Така позиція викладена і Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-979цс15. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 9181,10 грн. підлягають до задоволення, оскільки позивач довів свої вимоги належними та допустимими доказами. Позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами підлягають до часткового задоволення. Строк кредитування, визначений у Додатку 9 до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів (Паспорт споживчого кредиту) (а.с. 34), та у Додатку 1 Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів (а.с. 42), становить 12 місяців. Таким чином, відсотки за користування відповідачем кредитними коштами після 29.10.2022 року нараховані позивачем безпідставно, а тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають. Відсотки ж за користування кредитними коштами за період з 29.10.2021 по 29.10.2022 в сумі 4689,04 грн необхідно стягнути з відповідача. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»). Судом досліджено ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК Єврокредит» адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» (а.с. 18), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 21), договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 (а.с. 22-25), реєстр боржників від 21.07.2025 (а.с. 29), акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12126447 від 14.08.2025 (а.с. 45), довіреність в порядку передоручення (а.с. 47), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних послуг, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 48). Зміст вказаних документів не суперечить вимогам законодавства до їх оформлення. З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих правничих послуг за відповідний період, компенсації підлягають кошти в сумі 6108,4 грн., що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково в загальній сумі 13870,14 грн., тобто 54,54%, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 1321,16 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial