Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Позивач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 16529 грн. 13 коп., у тому числі заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 15735 грн. 85 коп., плату за абонентське обслуговування у розмірі 793 грн. 28 коп., а також стягнути інфляційні втрати у розмірі 1777 грн. 04 коп., 3 % річних у розмірі 492 грн. 98 коп., судові витрати зі сплати судового збору. На обґрунтування позову зазначив, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води та надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У результаті невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг станом на 29.09.2025 (за період з 01.11.2022 по 31.03.2025) виникла заборгованість у розмірі 16529 грн. 13 коп. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані інфляційні втрати в сумі 1777 грн. 04 коп. та 3% річних у розмірі 492 грн. 98 коп. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому ЦПК, як за останнім відомим місцем проживання, так і через оголошення на сайті «Судова влада». Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що позивач надає відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що підтверджується відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідач [PERSON] є власником вищевказаної квартири, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Спірні відносини, що виникли у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення з 01.11.2022 по 31.03.2025 регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ від 09.11.2017. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ від 09.11.2017 до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ від 09.11.2017 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ч.ч.1,3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ від 09.11.2017 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.11.2022 по 31.03.2025 станом на 29.09.2025 заборгованість відповідача за послуги з теплової енергії та гарячої води і абонентське обслуговування складає 16529 грн. 13 коп. На підставі викладеного суд вважає, що вказана сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. З цих підстав на користь позивача з відповідача підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 492 грн. 98 коп. та 1777 грн. 04 коп. інфляційних втрат. Правильність розрахунків позивача відповідачем не оспорювалася, 3% річних та інфляційні втрати нараховані за період з 01.01.2024 по 31.08.2025. Враховуючи те, що відповідач належним чином не сплачує послуги, надані позивачем, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надала суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та її розміру, не надала суду доказів, що заборгованість виникла не з її вини, будь-яких клопотань не заявляла, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго»,у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved