Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» і фізичною особою, якою є [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1390-9320. Вказує, що Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С1512, для підписання Кредитного договору №1390-9320 від 05.05.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7 000,00 грн.; строк кредитування 365 днів; базовий період* 15 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,45 % в день; стандартна % ставка 1,45 % в день. Також Додатковою угодою №1 від 06.05.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1390-9320 від 05.05.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 900,00 грн. Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди № 1. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Станом на 19.09.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 63 447,25 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 9900,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 52497,25 гривень, прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 1 050,00 гривень. Разом з тим повідомляють, що Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 13 947,25 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 49 500,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1390-9320 від 05.05.2024 р. в розмірі 49500,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 9900,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39600,00 гривень та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 24.11.2025 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача ТзОВ «Укр кредит фінанс» у судове засідання не з`явився, до позовної заяви додано клопотання в якому він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо можливості розгляду справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що між сторонами 05.05.2024 року, за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1390-9320 продукту «CreditKasa», який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С1512. За умовами кредитного договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, у порядку, передбаченому цим договором (пункт 2.2. договору). Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4. договору). Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодовець рекомендував здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту: 05.05.2024 р.; останній календарний день першого Базового періоду: 19.05.2024 р.; сума кредиту: 7000,00 грн.; нараховані проценти за користування кредитом та комісії за видачу кредиту: 2572,50 грн.; разом до сплати: 9572,50 грн. (пункт 2.3.договору). Розділом 3 договору, сторонами погоджено технологію (порядок) укладання договору та порядок створення та накладання електронних підписів. У пункті 4.1, 4.2 договору визначено загальний розмір кредиту: 7000,00 грн., дата видачі кредиту 05.05.2024 р. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована (пункт 4.7 договору). Пунктом 4.8. договору визначено, що базовий період складає 15 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору. У пункті 4.10. договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,45% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою). Відповідно до п. 4.11 договору, комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту. Згідно пункту 4.13 договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 04.05.2025 року. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 23400,98 процентів. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає: 45097,50 грн. та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом. Денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 1,491%. Загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього договору складають: 38097,50 грн. та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту (п. 4.14-4.17 договору). Також сторонами було погоджено та підписано 05.05.2024 року Додаток № 3 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1390-9320 від 05.05.2024 року Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1390-9320 (Графік платежів за Договором) та паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування, згідно вищезазначеного кредитного договору. Договір про відкриття кредитної лінії, правила відкриття кредитної лінії продукту «CreditKasa» та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем 05.05.2024 року одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С1512 та А1512. Крім цього, 06.05.2024 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1390-9320, яка також підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А2454. Згідно п. 1 додаткової угоди, кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на момент укладення цієї додаткової угоди: сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї додаткової угоди становить: 7000,00 грн.; сума нарахованих та несплачених процентів за користування Кредитом становить: 203,00 грн.; сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить: 1050,00 грн. Кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових грошових коштів у кредит за договором та продовження строку кредитування/строку дії договору на наступних умовах: кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 2900.00 грн., дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит: 06.05.2024 р., після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 9900.00 грн., з урахуванням продовження строку кредитування/строку дії договору строк на який надається кредит позичальнику становить: 366 днів (п.2.1-2.5 додаткової угоди). Також сторонами було погоджено та відповідачем 06.05.2024 року підписано за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора А2454 Додаток до Додаткової угоди від 06.05.2024 р. Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1391-3874 (Графік платежів за Договором). Судом також досліджені надані позивачем Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa». Видача коштів за кредитним договором здійснена за допомогою платіжної системи LiqPay, а саме: платіж № 2458016843 від 05.05.2024 року у сумі 7000 грн. на картковий рахунок [NUMBER] *35 призначення платежу видача кредитних коштів за договором 1390-9320, та платіж № 2458398849 від 06.05.2024 року у сумі 2900 грн. на картковий рахунок [NUMBER] *35 призначення платежу видача кредитних коштів за договором 1390-9320, що підтверджується довідками АТ КБ «Приватбанк» та довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс». Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1390-9320 від 05.05.2024 року, станом на 19.09.2025 у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 63447,25 грн., з яких 9900 грн. основний борг, 52497,25 грн. залишок відсотків, 1050,00 грн. залишок комісій. Разом з тим, враховуючи, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 13947,25 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 49500,00 гривень, то заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 1390-9320 від 05.05.2024 р. складає 49500 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 9900,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39600,00 гривень. Таким чином, в підписаних відповідачем договорі та додатковій угоді, правилах, паспорті споживчого кредиту чітко визначені сума кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Досліджені судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та додаткової угоди до вказаного договору, отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання умов договору. Розрахунок заборгованості підтверджує існування заборгованості, яка, як вважає позивач виникла у сумі 63447,25 грн., та наявність якої відповідачем не спростовано жодними доказами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Договір укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Договір та додаткова угода були укладені шляхом їх безпосереднього підписання позичальником електронним цифровим підписом. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказаний кредитний договір № 1390-9320 від 05.05.2024 року підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С1512, додаткова угода до вказаного договору від 06.05.2024 року підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А2454, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Крім того, відповідач [PERSON] факту укладення кредитного договору, додаткової угоди до нього та отримання ним кредитних коштів не заперечував. Крім цього, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Тобто, підписуючи кредитний договір, у якому зазначені сума кредиту, строки його повернення, а також вказані відсотки за користування кредитом, відповідач погодився із вказаними умовами договору та розміром відсоткової ставки, тому зобов`язаний його виконувати в повному обсязі. Жодних порушень нарахувань чи неправильності вказаного розміру заборгованості щодо нарахованих відсотків за користування кредитом, судом не встановлено, та відповідачем не надано. Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Суд не втручається у процесуальну діяльність учасників процесу (реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків), крім випадків, передбачених ЦПК України. У процесуальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. В даному випадку позивачем було надано достатні докази на підтвердження порушення відповідачем умов кредитного договору та розміру заборгованості, а відповідачем доказів на спростування вказаних обставин не надано. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) виснувала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Отже, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності укладеного між сторонами правочину, оскільки у встановленому порядку договір (або окремі його частини) недійсним не визнаний. Зокрема, відповідачем не заявлено вимог про визнання кредитного договору недійсним у частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Доказів того, що [PERSON] сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Крім того, судом було здійснено перерахунок нарахованих позивачем відсотків. Так, згідно кредитного договору № 1390-9320 від 05.05.2024 року % ставка складає 1,45%, відсотки нараховані протягом строку дії договору (строку кредитування), а саме з 05.05.2024 р. по 05.05.2025 р. (включно). Суд бере до уваги зміст п.п. 6 п. 5 Закону №3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон №3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5% (до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно). Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості за вказаний період підлягає перерахунку, виходячи з встановленого пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування». Таким чином, розмір заборгованості за процентами за кредитним договором № 1390-9320 від 05.05.2024 року складає: - за період з 05.05.2024 по 19.08.2024 р. за ставкою 1,45 % (як визначено умовами договору), що становить 15317,80 грн. (сума згідно розрахунку заборгованості); - за період з 20.08.2024 по 05.05.2025 р. за ставкою 1%, що становить 25641,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за процентами складає 40958,80 грн., а не 52497,25 грн., як зазначено у розрахунку заборгованості та позовній заяві. Однак, враховуючи, позовні вимоги позивача, згідно яких просить стягнути розмір заборгованості за процентами 39600 грн., то суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 1390-9320 від 05.05.2024 р. у сумі 49500,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 9900,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39600,00 гривень. Враховуючи вище викладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved