Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 410662328 в розмірі 26 000,00 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 09.04.2024 між ТОВ Оптимальні Кредити та [PERSON] було укладено кредитний договір № 410662328. 20.03.2024 між ТОВ Оптимальні Кредити та ТОВ Таліон Плюс укладено Договір факторингу № 20/0324-01, за яким згідно до відповідного Реєстру боржників ТОВ Таліон Плюс набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 410662328. 27.02.2025 між ТОВ Таліон Плюс та позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, за яким відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 410662328 в сумі 26 000,00 грн. Оскільки відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором, що порушує права позивача, тому змушені звернутися до суду. 22.09.2025прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заявив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін за наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. 09.04.2024 між ТОВ " Оптимальні Кредити" та [PERSON] було укладено електронний Договір кредитної лінії № 410662328. На умовах, визначених цим Договором, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки. Цей договір підписано сторонами електронним підписом. Відповідно до умов Договору сума кредиту - 5 000,00 грн; дисконтний період кредитування 14 днів до 23.04.2024 з можливістю пролонгації строку кредитування. До кредитного договору додано відповідний паспорт кредиту та заяву-анкету на отримання кредиту від 09.04.2024, підписані позичальником [PERSON] , а також Платіжне доручення про переказ коштів згідно договору № 410662328 від 09.04.2024 [PERSON] для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] від 09.04.2024 , платником якого є ТОВ Оптимальні Кредити. Представник позивача посилається на ті обставини, що первісним кредитором виконано умови Договору та надано відповідні кошти позичальника, а позичальник в свою чергу порушив умови кредитування, не сплатив кредитні кошти, на підтвердження чого надано відповідні розрахунки заборгованості. Відповідно до Договору факторингу № 20/0324-01 від 20.03.2024 , укладеного між ТОВ Оптимальні Кредити та ТОВ "Таліон Плюс було погоджено відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого перелік відповідних боржників зазначається в Реєстрі прав вимог, що є невід`ємною частиною договору. 27.02.2025 між ТОВ Таліон Плюс та ТОВ "Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 27/0225-01, яким було погоджено відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Перелік боржників зазначено в Реєстрі прав вимог, що є невід`ємною частиною договору. До матеріалів справи додано Витяг з Реєстру Прав вимог до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, за яким відповідач [PERSON] відповідно до кредитного договору № 410662328 від 09.04.2024 має заборгованість в загальній сумі 26 000,00 грн. До матеріалів справи долучено розрахунки заборгованості за кредитним договором № 410662328 від 09.04.2024, виконані ТОВ Оптимальні Кредити та ТОВ Таліон Плюс. Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи даний спір, суд керується наступним. За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). За вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру ( постанова від 23 жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21 провадження № 61-8693св24 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ). Вирішуючи даний спір судом встановлено, що стороною позивача не надано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ТОВ « ФК"Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 410662328 від 09.04.2024. Зокрема матеріали справи не містять та стороною позивача не надано відповідного Реєстру прав вимог відповідно до Договору факторингу № 20/0324-01 від 20.03.224, укладеним між ТОВ Таліон Плюс та ТОВ Оптимальні Кредити, за яким до ТОВ Таліон Плюс перейшло право вимоги, зокрема до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 410662328 від 09.04.2024. Таким чином встановлено, що матеріали справи не містять документів первісного кредитора у зобов`язанні, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, на що вказує положення ст.517 ЦК України, результатом чого є право боржника не виконувати свого обов`язку новому кредиторові. Отже суд піддає сумніву факт переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ Таліон Плюс, а за тим до позивача, за кредитним договором № 410662328 від 09.04.2024. За таких обставин, представником позивача не доведено та судом не встановлено беззаперечного факту порушення відповідачем прав позивача ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору № 410662328 від 09.04.2024. У зв`язку з відсутністю необхідних доказів, суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги позивача до відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову . Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed