Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS] . Станом на 15.04.1991 в даному господарстві проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON] , 1948 р.н., відповідачка [PERSON] , 1952 р.н., та позивачка [PERSON] , 1976 р.н. [PERSON] помер [INFO] . При житті, [PERSON] 27.11.2017 зробив письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно заповів позивачці. Державним нотаріусом Городенківської ДНК заведено спадкову справу №406/2019 згідно поданою позивачкою заяви. В результаті розгляду документів, що підтверджують право власності спадкодавця на майно, 02.09.2025 нотаріусом прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв`язку з реєстрацією спадкового господарства, як колгоспний двір. Інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку, звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку ст..1269 ЦК України немає. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що житловий будинок по [ADDRESS] належав до суспільної групи колгоспників, головою якого був [PERSON] . Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Станом на 15.04.1991 в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [PERSON] та їхня донька [PERSON] . Тобто, всім членам колгоспного двору належать рівні частки по 1/3 частині вищевказаного будинковолодіння. Тому, [PERSON] бажає узаконити своє право, як член колишнього колгоспного двору в розмірі 1/3 частини. (а.с.59-61) Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку житлового будинку прийняти до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом та об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 342/870/25 (провадження № 2/342/677/2025). (а.с.65-66) В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача за первісним позовом - адвокат Бундзяк У.М. подала до суду заяву, в якій просить судовий розгляд справи проводити без позивачки та представника. Позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. (а.с.91) Від відповідача позивача за зустрічним позовом [PERSON] до суду 16.12.2025 поступила заява в якій просить розгляд справи (підготовче й судове засідання) проводити без неї. Вимоги зустрічної позовної заяви підтримує в повному обсязі. (а.с.83) Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого виконавчим комітетом Городенківської міської ради народних депутатів 23.09.1987 на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 173 від 12.08.1987 доводиться, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташованих по [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . (а.с.15) Станом на 15.04.1991 в господарстві за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: голова двору [PERSON] , 1948 р.н., дружина [PERSON] , 1952 р.н., дочка [PERSON] , 1976 р.н., що підтверджується довідкою № 933 виданою 10.12.2019 Ясенево- Пільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. (а.с.23) З довідки № 483 виданої 22.09.2025 Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що колишня [ADDRESS] , згідно рішення сесії Городенківської міської ради від 21.03.2024 № 1924-33/2024. (а.с.56) Відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Як вбачається із вищенаведеного на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які набули право спільної сумісної власності на дане будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/3 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. За заповітом від 27.11.2017 посвідченого секретарем Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенківського району, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті житловий будинок, який належить на правах особистої власності, й майно, де б воно не було із чого воно б не складалося і усю спадщину та права, які належать на момент складання заповіту та після його смерті заповів дочці [PERSON] , [INFO] , яка проживає в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №56. (а.с.9) Голова двору [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Ясенів - Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20.04.2018 виконкомом Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. (а.с.10) На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 20.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області доводиться, що 15 листопада 1970 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 12. (а.с.11) Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.12.2025 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України стверджується, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 69 від 23.10.1976. після реєстрації шлюбу 27 травня 1993 року з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , актовий запис № 8. (а.с.84,8) Із довідки № № 935 виданої 10.12.2019 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівською сільською радою вбачається, що на момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та разом з ним в господарстві були зареєстровані: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , внучка [PERSON] , внучка [PERSON] . (а.с.24) Із копії спадкової справи № 406/2019, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, що 06.12.2019 до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] звернулася [PERSON] , [INFO] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58630756 від 06.12.2019 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 65185968, номер у нотаріуса 406/2019. Також, 07.12.2019 до Городенківської РДНК подала заяву [PERSON] , в якій зазначила, що відмовляється від одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON] та відмовляється від видачі свідоцтва про право власності на часту у спільному майні подружжя після смерті чоловіка. (а.с.42-52) Проте, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 102/02-31 від 02.09.2025 державним нотаріусом Городенківської ДНК Капріян С.В. відмовлено позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , що належав померлому у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору, не визначені. (а.с.14) Копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 22.08.2025 ФОП [PERSON] , стверджується, що рік спорудження (реконструкції) житлового будинку - 1984, господарських будівель і споруд 1965,1971,1978, 1986, 1989. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 365 від 26.08.2025, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить 342 600 грн. (а.с.16-22) Із довідки № 484 виданої 22.09.2025 Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що за домогосподарством, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , закріплені земельні ділянки, а саме: 0.2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, 1,6400 га для ведення особистого селянського господарства, 1,8711 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.55) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 442222976 формованої 04.09.2025 відомості щодо права власності на будинок [ADDRESS] відсутні. (а.с.54) Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] приймає спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , який був головою колгоспного двору і йому як члену колишнього колгоспного двору належить 1/3 частка вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/3 частка - яка належить позивачу як члену колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що 1/3 частка вищевказаного житлового будинку належала [PERSON] , як члену колишнього колгоспного двору. Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] підлягають до задоволення, оскільки їй, як члену колишнього колгоспного двору належить 1/3 частка вищевказаного будинковолодіння. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316,317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: partial