Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

До Хаджибейського районного суду м.Одеси з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрованого 24 листопада 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, звернулась [PERSON] . Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м.Одеси від 07.10.2025 року вказану цивільну справу надіслано до Київського районного суду м.Одеси для розгляду справи за підсудністю. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді від 11.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Так, в матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] щодо розгляду справи за її відсутності, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримані. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2234, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] .. Щодо наявності спору щодо розподілу спільного майна подружжя в позові не йдеться. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони з 2023 не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved