Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Представник ТОВ «ФК» Фінтраст Капітал» Столітній М.М. звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1282643 від 05.11.2023 року в розмірі 74520,00 грн, право грошової вимоги за яким перейшло до позивача. Вимоги мотивує тим, що 05.11.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1282643, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачці кредит у гривні, а відповідачка зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. 27.06.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК» Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №27062025, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №1282643 від 05.11.2023 перейшло до ТОВ «ФК» Фінтраст Капітал». Всупереч умовам кредитного договору відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. Загальний розмір заборгованості становить 74520,00 грн., з яких: 8100 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 66420,00 грн. заборгованість за процентами. Позивач також зазначив, що при подачі позову ним було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.Вказану суму боргу та судові витрати позивач просить стягнути із відповідачки. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 25.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.123). Відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідачки відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд встановив, що 05.11.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір №1282643 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», відповідно до п.1.2 якого товариство надало споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. п.1.3, 1.4 договору сума кредиту складає 8100,00 грн., тип кредиту - кредит; строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору (п.1.5 договору). П.2.1 договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п.2.2 договору сума кредиту перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 05.11.2023 року або 06.11.2023 року. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів. Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №1282643 від 05.11.2023 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.34). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит передбачено дату видачі кредиту, періодичність сплати кредитних коштів, які складаються із суми погашення кредиту, процентів за користування кредитом, загальну вартість кредиту. Відповідачка також була ознайомлена з Паспортом споживчого кредиту (а.с.28 - 29). Вказані договір, Паспорт споживчого кредиту та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту відповідачкою підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором А196 05.11.2023. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» №20250702-71 від 02.07.2025, згідно якої між Товариством та ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 2022-06-06. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Слон Кредит»: 05.11.2023 на суму 8100,00 грн. (а.с.74). Згідно витребуваної судом інформації з АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку здійснено переказ коштів 05.11.2023 року в сумі 8100 грн. З розрахунку заборгованості по кредитному договору №1282643 від 05.11.2023 року, складеного ТОВ «Слон Кредит», слідує, що [PERSON] станом на 30.10.2024 року має заборгованість в сумі 74520,00 грн., яка складається з: 8100,00 грн. тіло кредиту; 66420,00 грн. - відсотки. У період з 05.11.2023 по 27.06.2025 відповідачкою здійснено оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 3037,50 грн, які спрямовано на оплату відсотків (а.с.46). 27.06.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (Фактор) укладено договір факторингу №27062025, згідно умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.35-43). 30.06.2025 між ТОВ «Слон Кредит» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено Додатковий договір №1 до договору факторингу №27062025 від 27.06.2025, згідно якого сторони погодили змінити п.3.5 Розділу 3 договору факторингу (а.с.44). Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №27062025 від 27.06.2025, фактор та клієнт уклали даний акт про те, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 1555, після чого з урахуванням умов договору факторингу від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 43 зворот). З Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №27062025 від 27.06.2025, слідує, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №1282643 від 05.11.2023, сума заборгованості становить 74520 грн., яка складається з: 8100 грн. тіло кредиту, 66420 грн. відсотки (а.с.72 - 73). Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 вказаного Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» норми вказаного Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у встановленому договором порядку та строки, відповідачка має заборгованість в розмірі 74520,00 грн., з яких: тіло кредиту - 8100,00 грн., проценти - 66420,00 грн. Вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»; заявку №11894 на виконання доручення до договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року; рахунок на оплату №11894/19/11-2025 від 19.11.2025 року; Акт №11894 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.105-111). Загальна вартість наданих послуг склала 10000 грн. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Крім того, відповідно до пропорційності, як основної засади цивільного судочинства, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Загальна ціна позову в даній справі становить 74520,00 грн, натомість заявлені до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу 10000,00 грн. Тому, з врахуванням принципу пропорційності судових витрат предмету спору та ціні позову, передбачає певну частку у співвідношенні до ціни позову чи предмету спору. За такого, з врахуванням описаних вище обставин щодо категорії та складності справи, її типового для відповідної категорії справ характеру, суд вважає, що пропорційними будуть витрати на професійну правничу допомогу по даній справі в розмірі 4000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідачки. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, і повна сума, з якої сплачений судових збір була присуджена на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2442,40 грн.

Outcome: partial