Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

24.02.2025 адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.05.2006 року між [PERSON] , [INFO] , та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що було здійснено відповідний актовий запис № 426. Від даного шлюбу у них народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , дана інформація підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02.09.2008 року актовий запис № 932 та донька - [PERSON] , [INFO] , дана інформація підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28.01.2011 року актовий запис №104. Протягом останніх років сімейне життя між [PERSON] та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. [PERSON] з відповідачем мали діаметрально протилежні погляди на життя, сім?ю та виховання дитини. 09.03.2016 року рішенням Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави по цивільній справі № 554/53/16-ц було вирішено шлюб між [PERSON] , [INFO] , та відповідачем, [PERSON] , [INFO] - розірвати. 12.05.2016 року рішенням Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави по цивільній справі № 554/86/16-ц було вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до виконавчого листа № 554/86/16- ц Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 12.05.2016 року було відкрито виконавче провадження № 76822616 від 20.01.2025 року. [PERSON] систематично ухилявся від виконання свого батьківського обов?язку щодо утримання дітей, він не сплачував аліменти та ніяким чином не допомагав матеріально утримувати дітей, дана інформація підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів. 07.12.2017 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та було здійснено відповідний актовий запис № 2033. Від даного шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] , дана інформація підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 23.06.2018 року актовий запис № 687. На даний час [PERSON] проживає разом, однією сім?єю, з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , дана інформація підтверджується посвідченням серія [NUMBER] від 22.06.2022 року. Будинок за вказаною адресою належить на праві власності позивачу, [PERSON] , дана інформація підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком та витягом з Державного реєстру речових прав від 10.04.2023 року . Наразі [PERSON] самостійно виконує свій батьківський обов?язок забезпечити житлом неповнолітніх дітей. Будинок повністю забезпечений для нормального життя та розвитку дітей. [PERSON] з [PERSON] мають стійкий матеріальний стан та в силі забезпечити дітей всім необхідним. Позивач працює та має стабільний дохід, дана інформація підтверджується витягом з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу. Також [PERSON] являється фізичною особою підприємцем, тому має гарне матеріальне становище та постійне місце роботи. Відповідно до заяви свідка [PERSON] в якій зазначається: « [PERSON] виховує двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , повністю займається їх вихованням, фінансовим забезпеченням , психічним здоров?ям, розвитком творчих навиків та навчанням. В той же час батько, [PERSON] , жодним чином не бере участі в цьому вихованні, ухиляється від сплати аліментів. [PERSON] (за участі її теперішнього чоловіка) повністю забезпечує дітей: оплата гуртків, забезпечення постійних потреб, додаткові заняття по підготовці до іспитів». Відповідно до заяви свідка [PERSON] в якій зазначається: « [PERSON] (за участі її чоловіка [PERSON] ) виховує трьох дітей, двох з яких від попереднього шлюбу. [PERSON] повністю сама виховує дітей в новій сім?ї, з теперішнім чоловіком. Вони абсолютно без участі біологічного батька, [PERSON] , займаються навчанням дітей та їх розвитком. Виховання дітей потребує фінансових витрат. Діти живуть в гарних умовах, які створили для них [PERSON] та [PERSON] ». Отже, вихованням дітей, їх розвитком та здоров`ям займається [PERSON] зі своїм новим чоловіком [PERSON] . Відповідач, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей із самого народження. Також [PERSON] не проявляє зацікавленості життям та здоров`ям спільних дітей, а лише займається своїми справами, не створює належних умов для забезпечення всебічного розвитку та дозвілля доньки та сина. Відповідач легковажно ставиться до навчання дітей. Відповідно до Характеристики [PERSON] з Ірпінського академічного ліцею «Марія» в якій зазначається: « [PERSON] має добрий фізичний та розумовий розвиток, навчається на достатньому рівні, більш схильний до вивчення гуманітарних дисциплін, але не в повній мірі використовує свій потенціал. Уміє аналізувати і систематизувати інформацію. Використовує загальновідомі докази у власній аргументації. Вихованням сина займається лише мама». Відповідно до Характеристики [PERSON] з Ірпінського академічного ліцею «Марія» в якій зазначається: « [PERSON] за час навчання в ліцею зарекомендувала себе старанною ученицею. Володіє навчальним матеріалом на достатньому та середньому рівні. Навчається в повну міру своїх можливостей. Бере активну участь у суспільно-корисній діяльності. Доручення учнівського колективу, класного керівника виконує вчасно та добросовісно. Мати бере активну участь у процесі навчання та виховання доньки. Систематично відвідує батьківські збори.». Відповідно до довідки від Київської дитячої музичної школи №3 ім. В.С. Косенка щодо [PERSON] , в якій зазначається: «Учениця естрадного відділу навчається в школі з вересня 2024 року. Має гарні музичні здібності, старанна, відповідальна. Активна, контактна, займається охоче, і з задоволенням музикує, домашні завдання та поради викладача виконує ». Аналізуючи вищевикладене можна зробити висновок, що вихованням [PERSON] та [PERSON] позивач займається самостійно, батько дітей ніякої участі у навчанні та вихованні дітей не бере. Також відповідач легковажно ставиться до психічного здоров`я дітей. Відповідно до паперових копій електронних доказів - роздруківок листування [PERSON] з [PERSON] через месенджер «Телеграм», в яких зазначається, що відповідач використовує недоречні жарти, нецензурну лексику при спілкуванні з дитиною та не замислюється про наслідки своїх вчинків. Відповідач вживає наркотичні речовини, через передозування яких проходив лікування в психіатричній лікарні. Попередньо ми зверталися до психдиспансеру з метою отримання інформації щодо лікування відповідача, але дана інформація являється з обмеженим доступом тому нам не змогли [PERSON] є психічно хворою та агресивною людиною, дана інформація підтверджується витягом з сайту Судової влади України по цивільні справі 545/3086/23 від 16.10.2023 року про встановлення факту вчинення насильства в сім?ї відносно своєї співмешканки. У 2024 році [PERSON] вчинив рецидив даного злочину, дана інформація підтверджується витягом з сайту Судової влади України по цивільній справі №545/5149/24, наразі рішення набрали законної сили. Саме тому, позивач, [PERSON] , хвилюється за фізичний та психологічний стан своїх дітей, та вважає, що подальше спілкування дітей з батьком є загрозою для психологічного розвитку дітей. [PERSON] , як мати неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] повністю усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування за дітьми, готова взяти на себе обов`язок і відповідальність самостійного утримання і виховання дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку. [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, дана інформація підтверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості». Також [PERSON] є здоровою та працездатною особою, яка взмозі піклуватися та забезпечувати власних дітей, дана інформація підтверджується довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергово психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №12772 та медичною довідкою про проходження періодичного медичного огляду працівника № 4918. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема не бере участі у вихованні дітей. З моменту розлучення він не проявляв інтересу до їх життя, не займався їх вихованням та не сплачував аліменти, чим порушив свої обов`язки перед дітьми. Така поведінка свідчить про повне нехтування ним своїх батьківських прав та обов`язків. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтава від 15.04.2025 відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з викликом учасників. 14.05.2025 року ухвалою суду зобов`язано Службу у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради надати до Шевченківського районного суду міста Полтави висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 23.06.2025 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, позов підтримують. 23.07.2025 року від Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 19.09.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду не надав. Відповідно до п. 4) ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву, згідно яких просили розглядати справу без їх участі, при вирішенні спору покладалася на розсуд суду, яке максимально відповідатиме інтересам дітей. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. 19.05.2006 року між [PERSON] , [INFO] , та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що було здійснено відповідний актовий запис №426. Від даного шлюбу у них народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , дана інформація підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02.09.2008 року актовий запис № 932 та донька - [PERSON] , [INFO] , дана інформація підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28.01.2011 року актовий запис №104. Протягом останніх років сімейне життя між [PERSON] та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. [PERSON] з відповідачем мали діаметрально протилежні погляди на життя, сім?ю та виховання дитини. 09.03.2016 року рішенням Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави по цивільній справі № 554/53/16-ц було вирішено шлюб між [PERSON] , [INFO] , та відповідачем, [PERSON] , [INFO] - розірвати. 12.05.2016 року рішенням Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави по цивільній справі № 554/86/16-ц було вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до виконавчого листа № 554/86/16- ц Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 12.05.2016 року було відкрито виконавче провадження № 76822616 від 20.01.2025 року. [PERSON] систематично ухилявся від виконання свого батьківського обов?язку щодо утримання дітей, він не сплачував аліменти та ніяким чином не допомагав матеріально утримувати дітей, дана інформація підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів. Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов?язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов?язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об?єктивного з?ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов?язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання Відповідно до характеристики [PERSON] з Ірпінського академічного ліцею «Марія» в якій зазначається: « [PERSON] має добрий фізичний та розумовий розвиток, навчається на достатньому рівні, більш схильний до вивчення гуманітарних дисциплін, але не в повній мірі використовує свій потенціал. Уміє аналізувати і систематизувати інформацію. Використовує загальновідомі докази у власній аргументації. Вихованням сина займається лише мама». Відповідно до характеристики [PERSON] з Ірпінського академічного ліцею «Марія» в якій зазначається: « [PERSON] за час навчання в ліцею зарекомендувала себе старанною ученицею. Володіє навчальним матеріалом на достатньому та середньому рівні. Навчається в повну міру своїх можливостей. Бере активну участь у суспільно-корисній діяльності. Доручення учнівського колективу, класного керівника виконує вчасно та добросовісно. Мати бере активну участь у процесі навчання та виховання доньки. Систематично відвідує батьківські збори.». Відповідно до довідки від Київської дитячої музичної школи №3 ім. В.С. Косенка щодо [PERSON] , в якій зазначається: «Учениця естрадного відділу навчається в школі з вересня 2024 року. Має гарні музичні здібності, старанна, відповідальна. Активна, контактна, займається охоче, і з задоволенням музикує, домашні завдання та поради викладача виконує ». Вихованням [PERSON] та [PERSON] позивач займається самостійно, батько дітей ніякої участі у навчанні та вихованні дітей не бере. Отже, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов?язків по вихованню дітей, а тому позбавлення батьківських прав спрямовано на те, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дітей у соціально здоровому середовищі. Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, Згідно вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Позбавлення судом особи батьківських прав в значенні п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується п.1 ст.8. Таке втручання не становитиме порушення ст.8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в п.2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Згідно висновку виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 21.07.2025 № 01- 18/3936, вбачається наступне. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.06.2025 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір?ю [PERSON] та її сім?єю, за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання дітей задовільні. Матір займається їх вихованням та утриманням, піклується про подальшу долю дітей. Зі слів матері, [PERSON] , батько дітей з моменту їх розлучення не виявляє бажання бачитися з дітьми чи якось допомагати їм матеріально, не проявляв та не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами та досягненнями, станом здоров?я. Тобто від виконання своїх обов?язків по вихованню до дітей батько усунувся повністю. Також батько дітей в результаті вживання наркотичних засобів, легковажно ставиться до психічного здоров?я дітей. Відповідно до усних та письмових пояснень неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , свого біологічного батька він бачив останній раз близько двох років назад. На даний час контакт з ним відсутній, батько не шукає можливостей з ним зв?язатися, щоб поцікавитися його здоров?ям, навчанням, привітати зі святами. Ніякої участі у його вихованні та житті не приймає. Відповідно до усних та письмових пояснень неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , свого біологічного батька вона бачила останній раз близько двох років назад. На даний час контакт з ним відсутній, батько не шукає можливостей з нею зв?язатися, щоб поцікавитися її здоров?ям, навчанням, привітати зі святами. Ніякої участі у її вихованні та житті не приймає. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров?я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім?ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім?ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров?я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років . Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 у справі № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) зазначив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості згідно зі статтею 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03.12.1986. Європейський суд з прав людини, практику та рішення якого суди мають застосовувати як джерело права відповідно до Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", у справі "Хант проти України" від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. При цьому, на перше місце ставляться "як найкращі інтереси дитини" , оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Таким чином, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Це крайній захід впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов?язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання обов?язків по вихованню своєї дитини, не піклується про її утримання, виховання та особистий розвиток. Відповідач не цікавиться життям дітей, не піклується про стан їх здоров?я, навчання, не проявляє батьківської турботи, не створює належних умов для виховання та розвитку, чим порушує право дітей на сім?ю та належне батьківське піклування. Згідно з ч.ч. 5, 6 статті 9 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв?язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява №35991/04). Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Подані позивачем документи підтверджують вжиття заходів до відповідача щодо необхідності належного ухиляється від їх виконання. Таким чином, суд погоджується з дослідженим висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно їх неповнолітніх дітей, і таке позбавлення відповідатиме інтересам дітей, які зможуть отримати можливість належного догляду й виховання. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved