Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання, оскільки [PERSON] продовжує навчання, в розмірі частин усіх видів доходу відповідача щомісячно починаючи стягнення з дати подання позову до суду та до закінчення навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є батьком [PERSON] . На час подання позовної заяви позивач навчається на 2 курсі денного відділення Комунального закладу «Херсонський базовий медичний фаховий коледж» Херсонської обласної ради з 01.09.2024 року по 30.06.2027 року. Працювати позивач не має змоги, батько добровільно матеріальної допомоги не надає, у зв`язку із чим у позивача виникли підстави для звернення до суду із цим позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.08.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі була направлена позивачу та відповідачу. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності, за наявними у справі доказами, щодо ухвалення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток за останнім відомим суду зареєстрованим місцем його проживання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Матір`ю є [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Олександрівською сільською радою Білозерського району Херсонської області від 18.03.2006 року, актовий запис №2. [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення Комунального закладу «Херсонський базовий медичний фаховий коледж» Херсонської обласної ради з 01.09.2024 року по 30.06.2027 року, що підтверджується довідкою №80 від 19.03.2025 року. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.04.2022 року №5139-5001093737 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до вимог ст.ст.182, 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ч.1 ст.141, ч.2 ст.200 СК України встановлено рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, а також, що при визначенні розміру утримання повнолітній дочці (сину) суд має враховувати можливість надання утримання іншим з батьків. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахування встановлених обставин, приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, враховуючи матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, враховуючи матеріальне становище позивача, яка на час розгляду справи досягла 18 років і навчається за денною формою навчання та не має можливості працювати, що передбачає додаткові витрати на проживання, проїзд та харчування під час занять, суд виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, в розмірі частин усіх видів доходу відповідача щомісячно до закінчення навчання, а саме до 30.06.2027 року. Згідно з ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved