Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Микитчин П.С., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Рогатинської міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Бачів Агро", приватного нотаріуса Дзери Мар`яни Любомирівни в якому просить: - витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] належну йому на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,5366 га кадастровий номер 2624484400:02:001:0084. В обгрунтування позову зазначено, що 03 жовтня 2007 року Рогатинська районна державна адміністрація видала розпорядження №198 "Про погодження прєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) з земель колективного сільськогосподарського підприємства "Нива" та передачу земельних ділянок (паїв) у власність". До цього проєкту додавався список громадян, яким виділено земельні частки (паї) на території Підгородянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. У списку під номером 249 зазначено [PERSON] , рілля, 0,6477 га сертифікат серія ІФ0040127, під номером 250 - [PERSON] , рілля, 0, 5365 га, сертифікат ІФ0040128. На замовлення [PERSON] на ці ділянки виготовлено технічні документації. Підставами для виготовлення були: свідоцтво про право на спадщину за законом від 08 квітня 2099 року серія ННТ 401171, видане приватним нотаріусом Дзерою М.Л., сертифікати на право на земельну частку (пай) серія ІФ 0046127, серія ІФ 0040128, видані на ім`я [PERSON] , рішення Підгородянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №3-21/2019 від 25 жовтня 2019 року "Про надання дозволу на виготовлення документації з землеустрою на земельні частки (паї) гр. [PERSON] . На підставі цих документів ФОП [PERSON] розробив технічну документацію та сформував дві ділянки і видав два витяги з Державного земельного кадастру. На підставі вищезазначених документів за заявою [PERSON] 23 грудня 2019 року Підгородянська сільська рада ухвалила рішення №18-22/2019 "Про передачу у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" на підставі якого передала [PERSON] у власність дві земельні ділянки: кадастровий номер 2624484401:01:002:0240 площею 0,6477 га і кадастровий номер 2624484400:02:001:0084 площею 0,5366 га. Передада земельної ділянки кадастровий номер 2624484400:02:001:0084 площею 0,5366 га у власність [PERSON] була незаконною з тих підстав, що у селі Підгороддя проживали дві [PERSON] , кожній з яких було виділено по одній земельній частці (паю). 17 грудня 2024 року позивач отримав правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія НТО476462, яке видане приватним нотаріусом Клід О.Я. На підставі цього документа позивач набув право власності за земельну частку (пай) в селі Підгороддя, яка належала його бабі [PERSON] на підставі сертрифіката на право на земельну частку (пай) серія ІФ0046128. Після чого звернувся до Рогатиської міської ради Івано-Франківської області з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну частку (пай). 30 січня 2025 року Рогатинською міською радою прийнято рішення №10957 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою [PERSON] " Після звернення до ліцензіата - суб`єкта господарювання, який має ліцензію, з метою розроблення технічної документації, його було поінформовано, що цій земельній ділянці вже присвоєно кадастровий номер, власником земельної ділянки є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08 квітня 2029 року, виданого приватним нотаріусом Дзерою М.Л. Ділянка 14 квітня 2021 року на підставі договору оренди, укладеного між [PERSON] і ТОВ "Бачів Агро", передана в оренду ТОВ "Бачів Агро". За наведених підстав просить витребувати з незаконного володіння [PERSON] на його користь належну йому на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,5366 га кадастровий номер 2624484400:02:001:0084. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано термін для усунення недоліків. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач, представник позивача у судове засідання не прибули. Адвокат Микитчин П.С. 26 січня 2026 року направив на адресу суду клопотання про слухання справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання, призначене на 26 січня 2026 року не прибула, на адресу суду 22 січня 2026 року направила заяву про визнання позову. В обгрунтування заяви зазначила, що вона та позивач є спадкоємцями [PERSON] , які були жительками одного населеного пункту, прізвище, ім`я і по -батькові яких повністю співпадали. Підгородянською сільською радою Рогатинського району помилково було передано їй у власність дві земельні ділянки замість однієї. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області явку представника у судове засідання не забезпечила. 22 грудня 2025 року направила на адресу суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. У заяві зазначила, що заперечень щодо позову немає. Інші відповідачі у судове засідання не прибули і не повідомили про причини неявки, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши і перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. За життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) в розмірі 31,2 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебувала у колективній власності спілки власників селянських господарств "Нива" в с.Підгороддя Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого 16 лютого 2000 року на підставі рішення Рогатинської РДА від 16 лютого 2000 року №41. 17 грудня 2024 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом внаслідок смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності спілки власників селянських господарств "Нива" с.Підгороддя Рогатинського району Івано-Франківської області розміром 31,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки внатурі (на місцевості). На підставі рішення Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 30 січня 2025 року №10957 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі земельної частки (паю) за межами с.Підгороддя, як спадкоємця [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №2562 від 17 грудня 2024 року. Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, сформованої 14 жовтня 2025 року [PERSON] , земельна ділянка кадастровий номер 2624484400:02:001:0084 площею 0,5366 цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробницва та яка розташована на території Підгородянської сільської ради Рогатинського району, належить [PERSON] , номер запису про речове право 60448181. Дата державної реєстрації права 24 червня 2025 року. З 14 квітня 2021 року перебуває у користуванні на праві оренди у ТОВ "Бачів Агро", номер запису про речове право в державному реєстрі прав 41763509. Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно частини 1 статті 15, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). За частинами 1,2 статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України). Вказаний спосіб захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року в справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року в справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19). Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна. Метою такого позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17). Зокрема у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №488/5027/14-ц зазначено: "95. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). 96.Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Гарантування державою об`єктивності, достовірності, повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження й обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав є загальними засадами цієї реєстрації (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). 97.Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). 98. Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем". Власник з дотриманням правил статей 387 і 388 ЦК може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача. Для такого витребування не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, рішень, записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за незаконним володільцем, самої державної реєстрації цього права, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, і тим більше документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право. Такі вимоги є неналежними, зокрема неефективними, способами захисту права власника. Їхнє задоволення не відновить володіння позивачем його майном. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК, є неефективними (Постанова Верховного Суду від 07 липня 2025 року у справі №354/612/15-ц провадження 61-375св25). Відповідно до змісту статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За статтею 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] набув право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності спілки власників селянських господарств "Нива" с.Підгороддя Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 грудня 2024 року.За змістом цього свідоцтва на спадщину позивач успадкував право на земельну ділянку розміром 31,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки внатурі (на місцевості). Це право належало спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ІФ №0046128, виданого Рогатинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області 16 лютого 2000 року №41, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21 лютого 2000 року за №128. [PERSON] помилково виготовив земельно-технічну документацію на земельну ділянку кадастровий номер 2624484400:02:001:0084 площею 0,5366 га , передав її в оренду ТОВ "Бачів Агро", а [PERSON] у подальшому помилково отримала свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку. За таких обставин, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд дійшов висновку про задоволення позову. Право [PERSON] підлягає захисту шляхом витребування належної йому на підставі свідоцтва про право на спадщину земельної ділянки площею 0,5366 га для ведення товарного сільськогсподарського виробництва, що була розташована на території Підгородянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області (на цей час територія Рогатинської міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області), якій під час виготовлення земельно-технічної докумнентації присвоєно кадастровий номер 2624484400:02:001:0084, з чужого незаконного володіння. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved