Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Сенс банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.07.2023 відповідач (як позичальник) уклав з АТ «Сенс банк" (надалі також Банк) в електронній формі угоду про надання споживчого кредиту №500779066. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-банк", що укладений між відповідачем та Банком. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у розмірі 293 243,16 грн на строк 120 місяців до 07.07.2033 під процентну ставку 4,99% річних, тип ставки - фіксована, а позичальник зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. У позові вказано, що позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого його заборгованість за розрахунком позивача становить 320 329,91 грн, з яких за кредитом - 291 353,69 грн, по відсотках - 17 246,54 грн, по комісії - 11 729,68 грн. Банк направив позичальнику вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості. Відповіді на зазначену вимогу не надходило, порушення умов угоди позичальниокм не усунуті. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 320 329,91 грн, з яких 291 353,69 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17 246,54 грн - заборгованість за відсотками, 11 729,68 - заборгованість по комісії. Також просить відшкодувати йому сплачений судовий збір у розмірі 3 843,96 грн та 25 745,90 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 16.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.05.2025 справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи без його представника. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Протягом визначеного судом строку відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Ураховуючи згоду позивача в його позовній заяві на ухвалення заочного рішення, повторну неявку в судове засідання відповідача, відсутність відзиву на позов, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов такого. Між позивачем та відповідачем 07.07.2023 була підписана оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500779066 та акцепт пропозиції відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №500779066. Відповідно до оферти відповідач запропонував позивачу укласти з ним угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між позивачем та відповідачем. Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 293 243,16 грн, процентна ставка 4,99 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 120 місяців. Дата повернення кредиту - 07.07.2033. Згідно з п. 3 оферти відповідач просив надати йому кредит для повернення заборгованості за кредитним договором № 500753500 від 01.03.2023 у розмірі 293 243,16 грн. Спосіб видачі кредиту - переказ коштів на рахунок, відкритий в АТ "Сенс банк". Відповідач просив Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту направити на указану електронну адресу. Зазначено, що підписання електронним підписом цієї Оферти свідчить про отримання всієї інформації про умови кредитування. Позивач прийняв пропозицію відповідача про укладання угоди про надання споживчого кредиту №500779066, про що свідчить Акцепт пропозиції. Також позивач надав суду Додаток №1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», з якого вбачається, що загальна вартість кредиту 834 042,14 грн. З меморіального ордера від 07.07.2023 № 1848517322 вбачається, що позивач перерахував отримувачу [PERSON] на рахунок у АТ "Сенс банк" 293 243,16 грн, призначення платежу перерахування коштів за кредитним договором №500779066 від 07.07.2023. Відповідно до виписки по особовим рахункам з 07.07.2023 по 03.10.2024 АТ «Сенс банк» на виконання умов кредитного договору №500779066 від 07.07.2023 перерахував 07.07.2023 в рахунок видачі кредиту кошти на рахунок відповідача в розмірі 293 243,16 грн. Також з указаної виписки вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за кредитним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 500779066 від 07.07.2023, відповідач сплатив 07.07.2023 за кредитним договором один платіж у розмірі 2 657,32 грн. Заборгованість відповідача за цим розрахунком станом на 03.10.2024 складає 320 329,91 грн, з яких за кредитом - 291353,69 грн, по відсотках - 17 246,54 грн, по комісії - 11729,68 грн. Убачається, що відсотки за користування кредитом нараховано за період з 07.07.2023 по 07.09.2024 (а.с. 31). У зв`язку з вищевказаною заборгованістю за кредитом 21.02.2025 на адресу відповідача позивач надіслав досудову вимогу, з тексту якої вбачається, що АТ «Сенс банк» вимагав від відповідача погасити заборгованість у розмірі простроченого боргу протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, а у випадку невиконання достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме 320 329,91 грн (а.с.26). Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми законодавства. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон № 2121-III) банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон «Про споживче кредитування» № 1734-VIII. У статті 1 Закону № 1734-VIII наведено визначення термінів, які вживаються в цьому законі, зокрема: договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі (частина друга статті 8 Закону № 1734-VIII). Згідно із частинами першою та другою статті 12 Закону № 1734-VIII у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору. У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін. Методика розрахунку загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договорами про споживчий кредит встановлена Правилами розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджені постановою Національного банку України від 08.06.2017 № 49 (далі - Правила). Згідно з пунктом 5 Правил банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Суд установив, що між сторонами 07.07.2023 був укладений кредитний договір, який є споживчим, шляхом прийняття (акцепту) відповідачем пропозиції (оферти) позивача укласти угоду про надання споживчого кредиту на запропонованих нею умовах. У вказаних акцепті та оферті наявна домовленість сторін щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідач отримав кредитні кошті та використав їх на оплату свого попереднього кредиту. У кредитному договорі сторони домовилися про те, що позичальник повертає кредит частинами згідно погодженого графіку. платежів. Відповідач сплатив за вказаним графіком лише один платіж 07.07.2023 у розмірі 2 657,32 грн. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач звернувся до відповідача із вимогою про дострокове повернення кредиту 21.02.2025, однак вимога залишилася без реагування з боку відповідача. З огляду на це вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом № 500779066 від 07.07.2023 у розмірі 293 243,16 грн підлягає задоволенню. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 500779066 від 07.07.2023 у розмірі 320 329,91 грн, з яких за кредитом - 291353,69 грн, по відсотках - 17 246,54 грн, по комісії - 11729,68 грн. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 843,96 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 843,96 грн. Сторона позивача на підтвердження понесених позивачем у справі судових витрат на правничу допомогу надала суду Договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Смарт Лекс", копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, видане на ім`я Проценка Миколи Миколайовича, довіреність № 023781/25 від 03.02.2025, видана позивачем адвокату Проценку Миколі Миколайовичу на представництво інтересів позивача у судах, свідоцтво про право на занятя адвокатською діяльністю, видане на ім`я Кізко Лесі Сергіївни, довіреність № 023784/25 від 03.02.2025, видана позивачем адвокату Кізко Лесі Сергіївні на представництво інтересів позивача у судах. Згідно з п.3.1 Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у розмірі: за підготовку і подання позовної заяви - 375,00 грн, за отримання рішення суду - 225,00 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85%. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатурута адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 цього Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За частиною першою ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Частина друга та третя статті 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Подані позивачем договір про надання правничої допомоги та ордери адвокатів самі по собі не підтверджують ані фактичного понесення витрат, ані виникнення обов`язку їх сплатити. У матеріалах справи відсутні акти наданих правничих послуг, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, рахунки, платіжні документи або інші докази, які б свідчили про реальність та розмір таких витрат, у зв`язку із чим підстави для стягнення витрат на правничу допомогу відсутні. На підставі статей 525, 627-629, 1054 ЦК України та

Outcome: approved