Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Описова частина Короткий виклад позовних вимог 20 грудня 2019 року між ПуАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК» (далі-Позивач, Банк) та [PERSON] підписано Заяву-Пропозицію № СІК-201219/045-11, на підставі якої Позичальник прийняв пропозицію укласти кредитний договір та приєднався до Правил банківського обслуговування фізичних осіб в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», що розміщені в мережі інтернет на офіційному сайті банку, які разом з Пропозицією та Умовами споживчого кредитування складають Договір про надання споживчого кредиту. Банк видає позичальнику кредит у розмірі 242 000,00 гривень на загальні споживчі цілі. Позивач повністю виконав умови договору. Відповідно до розрахунку суми загальної заборгованості по Кредитному договору, станом на 14 січня 2025 рік заборгованість [PERSON] становить 93 541,35 грн. Позивачу стало відомо, що позичальник [INFO] помер. ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» направив до приватного нотаріуса претензію кредитора із вимогою завести спадкову справу по померлому, або повідомити місце відкриття спадщини. Приватний нотаріус повідомив Позивача, що спадкова справа після померлого [PERSON] відкрита, спадкоємці не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. 03 червня 2025 року Позивач надіслав претензію-вимогу спадкоємцю [PERSON] : [PERSON] , як сину, який проживав із померлим. На підставі викладеного Позивач вважає, що спадкоємці отримали відповідно до закону спадщину від померлого разом із кредитними зобов`язаннями, ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» набув право вимоги стягнути заборгованість із спадкоємців у судовому порядку. Аргументи сторін Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, скерував заяву, у якій просив слухати справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надходив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом 20 грудня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКОРДБАНК» (надалі - ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», Позивач, Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник, Боржник, Померлий, Спадкодавець) підписано Заяву-Пропозицію № СІК- 201219/045-11 (а.с.37). На підставі вказаної заяви пропозиції [PERSON] прийняв пропозицію укласти кредитний договір та приєднався до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Акордбанк» (далі - «Правила»), що розміщені в мережі Інтернет на офіційному Інтернет-сайті Банку www.accordbank.com.ua, які разом із Заявою - Пропозицією та Умовами споживчого кредитування складають Договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.2.2.1., 2.2.2. Договору, Банк видає Позичальнику Кредит у розмірі - 242 000,00 грн. - на загальні споживчі цілі та 7 235,80 грн. - на оплату Одноразової комісії Відповідно до п. п. 2.3. Договору, строк споживчого кредиту 60 місяців. Відповідно до п. п.2.4., 2.5., 2.6. Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 0,01 % річних, розмір щомісячної комісії - 1,65 %, розмір одноразової комісії - 2,99 %. Відповідно до п. 2.8. Договору, мета отримання Споживчого Кредиту: нецільовий кредит на власні потреби, не пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності. Відповідно до п. 2.9. Договору, Кредит надається шляхом видачі готівкою через касу Банку (а.с.37). Відповідно до Додатку № 1 до Заяви-Пропозиції № СІК-201219/045-11 від 20.12.2019 р. графіку Платежів та Розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки зазначено детально строк кредиту - 60 місяців, сума споживчого кредиту - 249 235,80 грн., процентна ставка - 0,01 % річних, розмір щомісячної комісії - 1,65 %, розмір одноразової комісії - 2,99 % (а.с.38). Відповідно до п. 2.1. Розділу 6 Правил банківського обслуговування, погашення Клієнтом Заборгованості за Споживчим кредитом здійснюється у розмірах і терміни (дати), визначені Графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на Рахунку для погашення заборгованості, що відкривається згідно п. 1.8 Розділу 6 цих Правил та зазначається у Заяві-Пропозиції. Відповідно до п. 2.2. Розділу 6 Правил банківського обслуговування, погашення Заборгованості за споживчим кредитом здійснюється шляхом списання грошових коштів, що надійшли на Рахунок для погашення заборгованості у наступній послідовності: 1) для оплати прострочених Процентів; 2) для оплати простроченої заборгованості за Тілом кредиту; 3) для погашення строкових Процентів; 4) для погашення строкової заборгованості за Тілом кредиту; 5) для оплати простроченої суми Щомісячної комісії; 6) для погашення строкової суми Щомісячної комісії; 7) для погашення штрафів та пені за порушення умов Договору; 8) для дострокового погашення за Тілом кредиту в розмірі доступного залишку на Рахунку для погашення заборгованості. Банк залишає за собою право на свій розсуд вносити зміни до послідовності погашення. Відповідно до п.п 2.10.1. Розділу 6 Правил банківського обслуговування, нарахування Процентів здійснюється щоденно за Процентною ставкою, визначеною Умовами споживчого кредитування за конкретним Кредитним продуктом і зазначеною в Заяві-Пропозиції на оформлення Договору про надання споживчого кредиту. Проценти нараховуються на суму фактичного залишку Тіла кредиту. Відповідно до п.п 2.10.2. Розділу 6 Правил банківського обслуговування, нарахування Процентів за користування Споживчим кредитом здійснюється з використання методу «Факт/факт», тобто за фактичну кількість днів у місяці та у році. Періодом нарахування вважається календарний місяць, який обчислюється з дня, що відповідає даті укладення Договору по останній календарний день місяця включно для розрахунку Процентів за перший місяць користування Споживчим кредитом, а також з першого по останнє число місяця включно для всіх наступних періодів. Під час розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день остаточного повернення Споживчого кредиту. Паспорт споживчого кредиту містить детальну інформацію про тип кредиту, суму/ліміт кредиту, строк кредитування, процентні ставки, відсотки комісій, а також особистий підпис споживача (а.с.40). Відповідно до п.п 2.10.3. Розділу 6 Правил банківського обслуговування, у разі порушення Клієнтом зобов`язань щодо повернення Споживчого кредиту згідно Графіку платежів відповідно до умов Договору нарахування Процентів на прострочену заборгованість за Тілом кредиту протягом строку дії Споживчого кредиту, а також після закінчення строку дії Договору, здійснюється за ставкою 0,0001% (нуль цілих одна десятитисячна) процентів річних. Відповідно до п.п 2.12.1., 2.12.2. Розділу 6 Правил банківського обслуговування, одноразова комісія розраховується у процентах від початкової Суми споживчого кредиту (сума кредиту на загальні споживчі цілі та сума страхового платежу, якщо такий платіж виконується за рахунок кредитних коштів відповідно до умов Договору). Розмір процентної ставки Одноразової комісії визначається Умовами споживчого кредитування за конкретним Кредитним продуктом і зазначається у Заяві-Пропозиції на оформлення Договору про надання споживчого кредиту. Сплата Одноразової комісії здійснюється у день надання Споживчого кредиту за рахунок коштів Споживчого кредиту. Відповідно до п.п. 3.2.4 Розділу 6 Правил банківського обслуговування, Позичальник зобов`язаний повернути Суму кредиту та сплатити всі передбачені Договором плати (платежі) на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених Договором. Згідно із п.п 3.3.4 Розділу 6 Правил банківського обслуговування, Банк при порушенні Клієнтом термінів виконання будь-якого із своїх зобов`язань, передбачених Договором, строк виконання яких/якого вже настав, в тому числі про порушенні строків сплати платежів, передбачених Графіком платежів більш ніж на 1 (один) календарний місяць - вимагати від Клієнта оплати боргового зобов`язання частково або в повному обсязі, в тому числі, в примусовому порядку. Відповідно до абз.1 п.п 3.3.5 Розділу 6 Правил банківського обслуговування, Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення в повному обсязі Споживчого кредиту шляхом сплати в повному обсязі наявної заборгованості за Тілом кредиту, Процентів, Щомісячної комісії, а також інших платежів відповідно до умов Договору, шляхом надіслання або особистого вручення Клієнту відповідної письмової вимоги, або стягнути з Клієнта у судовому порядку суму неповерненої суми кредиту, в тому числі суму наявної заборгованості за Споживчим кредитом, нарахованих Процентів за його користування та плат за обслуговування кредитної заборгованості, а також сум штрафних санкцій, передбачених Договором. Відповідно до п.п 3.2.10 Розділу 6 Правил банківського обслуговування, Позичальник зобов`язався у разі порушення строків та/або несплати необхідної до погашення суми заборгованості за Споживчим кредитом, що передбачені Графіком платежів, частково або в повному обсязі, сплатити на користь Банку штрафні санкції (штрафи та пеню) на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п.п 4.1.1 Розділу 6 Правил банківського обслуговування, клієнт несе відповідальність за несвоєчасне та неналежне виконання умов Договору відповідно до чинного законодавства України та умов Договору. Відповідно до п.п 4.1.4 Розділу 6 Правил банківського обслуговування, У випадку порушення умов Договору згідно п. 3.2.7. Розділу 6 цих Правил, Банк має право стягнути з Клієнта штраф у розмірі 500,00 грн. (П`ятсот гривень, 00 коп.), за кожен факт такого порушення. На виконання умов кредитного договору № СІК-201219/045-11 від 20.12.2019 р., ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю, - кошти надав, що підтверджується переказом коштів, заявою на видачу готівки № 206798 від 20.12.2019 р. та меморіальним ордером № 31039452 від 20.12.2019 р (а.с. 35,36). Відповідно до розрахунку суми загальної заборгованості по Кредитному договору № СІК- 201219/045-11 від 20.12.2019 р., станом на 14.01.2025 р. заборгованість [PERSON] перед ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» становить 93 541,35 грн. (шістнадцять тисяч триста чотирнадцять гривень 33 копійки), що складається із: - Простроченої суми заборгованості по кредиту - 93 541,35 грн. [PERSON] помер [INFO] , що встановлено зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 квітня 2021 р, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.61). 18 листопада 2021 року ПуАТ «КБ «АКОДБАНК» направив до Приватного нотаріусу криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Євгенія Михайловича претензію кредитора із вимогою завести спадкову справу по померлому та/або повідомити місце відкриття спадщини, чи видавалось свідоцтво про право на спадщину, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед Кредитором, вжити заходів охорони спадкового майна (а.с.62). 04 січня 2022 року ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» отримав відповідь від Приватного нотаріусу криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Євгенія Михайловича № 860/01-16 від 21.12.2021 р. в якій повідомив, що 05.05.2021 р. ним була заведена спадкова справа № 59/2021 після смерті [PERSON] . Додатково повідомив, що у разі звернення спадкоємців їх буде обов`язково повідомлено про наявність претензії (а.с.63). 04 квітня 2025 року представник ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» направив до Приватного нотаріусу криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Євгенія Михайловича претензію-вимогу із проханням надати інформацію щодо місяця відкриття спадщини, чи відомі особи спадкоємців, чи був проведений опис майна спадкодавця, чи видавалось свідоцтво про право на спадщину (а.с.64). 28 квітня 2025 року представник ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» отримав відповідь від Приватного нотаріусу криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Євгенія Михайловича № 203/01-16 від 09.04.2025 р. в якій повідомив, що свідоцтво про право на спадщину досі не видавалось та спадкоємців буде обов`язково повідомлено у разі їх звернення до нотаріуса (а.с. 66). Відповідно до вказаної вище відповіді Приватного нотаріусу криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Євгенія Михайловича було зазначено інформацію щодо не видачі свідоцтва про право на спадщину. 03 червня 2025 року представник ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» надіслав претензію-вимогу спадкоємцю [PERSON] : [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] (а.с.67-68,69). 24 червня 2025 року претензія-вимога до спадкоємців була повернута Відправнику, причиною повернення листа стало закінчення встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягом із АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером: 0601154115696 та копією конверта (а.с.70-71). Інформація щодо прийняття спадщини сином померлого в матеріалах справи відсутня. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права У даній справі спірні правовідносини стосуються захисту прав кредитора на задоволення своїх вимог після смерті боржника за кредитним договором №СІК-201219/045-11 від 20.12.2019 року. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 та 1282 ЦК України. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України про обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Згідно зі статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини. Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, як добрий господар, який є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечуватиме стабільність цивільного обороту. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є його правом, а не обов`язком, відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути перешкодою для звернення кредитора до суду. У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 638/1046/14-ц (провадження № 14-12цс24) вказано, що: «44. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є строками, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. 45. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. 46. Наявність встановлених законом строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців забезпечує юридичну визначеність та стабільність цивільного обороту. 47. Встановлення темпоральних обмежень як для подання заяви про прийняття чи відмову від спадщини, так і для пред`явлення вимоги кредитором до спадкоємців боржника збалансовує інтереси учасників спадкових відносин та унеможливлює продовження стану невизначеності у цивільних відносинах, які зазнають змін у зв`язку зі смертю одного з їх учасників. 48. Велика Палата Верховного Суду вже зазначала, що оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника регламентуються приписами статті 1281 ЦК України. Тобто стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених порукою (іпотекою). Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язанням, а також припинення таких зобов`язань (див.: пункти 55-62 постанови від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, пункт 69.5 постанови від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц, пункт 39 постанови від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, пункт 99 постанови від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17)». «56. Отже кредитор у матеріальних відносинах може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника відповідно до вимог статті 1281 ЦК України в один із таких способів: безпосередньо спадкоємцю (спадкоємцям); опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України - через консульські установи). 57. Вибір конкретного способу пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. 58. Водночас кредитор, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги (частина четверта цієї статті)." До обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеногостаттею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна (постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 26 жовтня 2022 року у справі № 336/437/21, від 20 березня 2024 року у справі № 128/839/19). У постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна». Встановлено, що 18 листопада 2021 року ПуАТ «КБ «АКОДБАНК» направив до Приватного нотаріусу криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Євгенія Михайловича претензію кредитора із вимогою завести спадкову справу по померлому та/або повідомити місце відкриття спадщини, чи видавалось свідоцтво про право на спадщину, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед Кредитором, вжити заходів охорони спадкового майна (а.с.62). Тобто, кредитор, дізнавшись про смерть боржника скористався своїм правом та опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини звернувся із претензією до спадкоємців. Відповідно до повної копії спадкової справи №59-2021, заведеної приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М. 05 травня 2021 на підставі заяви [PERSON] (цивільна дружина) після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . Окрім [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, а саме 18 червня 2021 року, звернувся син спадкодавця [PERSON] , який відповідно є відповідачем у даній справі, а також спадова справа містить претензію кредитора - позивача у справі. 12 вересня 2025 року приватний нотаріус виніс постанову про відмову у вичненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Відповідачу у справі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не видавались. Отже, судом не встановлено видачі відповідачу свідоцтва про право на спадщину; підстави для висновку про порушення кредитором строків, які передбачені статтею 1281 ЦК України, не встановлені; клопотань про витребування відповідних доказів судом - не заявлено. У спадковій справі міститься довідка видана виконавчим комітетом Металургійної районної у місті ради №17031 від 19.11.2021, з якої встановлено, що відповідач [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою по [ADDRESS] ; інші особи на день смерті [PERSON] по вказаній адресі не зареєстровані. Тобто на час відкриття спадщини відповідач проживав за однією адресою по [ADDRESS] зі спадкодавцем [PERSON] , тобто спадщину прийняв. За положеннями статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що місце проживання відповідача у встановленому порядку на час відкриття спадщини ( [ADDRESS] ) було зареєстроване разом зі спадкодавцем [PERSON] по по [ADDRESS] ; враховуючи, що відповідач не звернувся у встановлений шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини, а навпаки звернувся із заявою про наявність наміру успадкувати усе належне майно його батькові - суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту прийняття спадщини відповідачем після [PERSON] , що помер [INFO] . Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 527 та 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПуАТ «КБ «Акордбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В силу статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Факт руху грошових коштів позивач підтвердив виписками по особовому рахунку за період заборгованості, яка згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.09.2024 у справі № 426/4264/19: «87. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. 88. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. 89. Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Така практика є усталеною. Підписавши заяву-пропозицію, паспорт споживчого кредиту, які є складовими частини кредитного договору, Відповідач відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання. Кредитний договір підписаний сторонами по справі, свідчить на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. Крім того, з виписки руху коштів за рахунком вбачається, що Відповідач отримав кредитні кошти після підписання заяву-пропозицію, паспорт споживчого кредиту однак порушував умови договору, кредитні кошти не повернув. Підписані відповідачем заяви-пропозиції про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту, заява клієнта, виписка по картковому рахунку є належними і допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин. Частиною 1 статті 16 Закону України "Про споживче кредитування" встановлено, що споживач має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів. Договором про споживчий кредит може бути передбачено обов`язок повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту з оформленням відповідного документа. Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних платежів, кредитодавець зобов`язаний здійснити відповідне коригування зобов`язань споживача у бік їх зменшення та на вимогу споживача надати йому новий графік платежів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. На підставі наданих Позивачем доказів суд вважає встановленою наявність кредитних правовідносин між сторонами та наявність заборгованості у Відповідача перед Позивачем. Відповідно до статтей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, (неналежне виконання). а боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Померлий [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договорами строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у перед позивачем склалась заборгованість у загальному розмірі 93 541,35 грн. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] виконав свій обов`язок спадкоємця перед кредитором, відтак суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог до нього про стягнення у межах вартості спадкового майна заборгованості за кредитним договором. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved