Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

29.08.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» - адвокат Ткаченко Ю.О., через систему «Електронний суд», подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суму заборгованості за договором кредиту № 73984219 від 06.01.2025 у розмірі 13500,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.01.2025між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит №73984219, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13500,00 грн., строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,225 % в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану відповідачем електронну адресу. Позикодавець виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 13500,00 грн. шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором про надання коштів у кредит та заборгованості за процентами не виконав. 26.06.2025 ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №26/06/25, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 73984219 від 06.01.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог №27/06/25 від 27.06.2025 до договору факторингу ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13 500 грн.00 коп.. Вказану суму заборгованості просять стягнути з відповідача. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 01.09.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 01.09.2025 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 02.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не прибула подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у відсутності представника позивача, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак її представником - адвокатом Перун Я.Ю. подана заява у якій просила розгляд справи здійснювати без їх участі. Також додатково просила, розтермінувати виконання рішення на 12 місяців, оскільки її довірителька перебуває у важкому матеріальному становищі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 06.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 73984219, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 13 500,00 грн. строком на 30 днів ( з 06.01.2025 по 04.02.2025 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.225 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 2 025,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 84323, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Позикодавець виконав свої зобов`язання, зокрема надав відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 13500,00 грн. шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок, про що свідчить довідка про підтвердження платежу. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами не виконав. 26.06.2025 ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №26/06/25, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 73984219 від 06.01.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог від 27/06/25 до договору факторингу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13 500,00 грн.. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам договору позики, докази зворотнього у суду відсутні. А враховуючи той факт, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає таке. Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Із доказів у справі, зокрема договору про надання правничої (правової) допомоги за номером: №01-11/24 від 01.11.2024, витягу акту виконаних робіт від 11.07.2025 вбачається, що сторони узгодили між собою регулювання ціни договору з фіксованою ставкою надання послуг у розмірі 3500 гривень 00 копійок. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, та такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відтак, з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача у розмірі 3500 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн. необхідно вирішити з врахуванням положень ст. 142 ЦПК України, яка передбачає повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, згідно ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так, відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Разом з тим, ч. 5 ст. 435 ЦПК України передбачена, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Беручи до уваги заяву представника відповідачки [PERSON] - адвоката Перун Я.Ю. про розстрочення заборгованості, з метою реального виконання рішення суду, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення рівними частинами на дванадцять місяців. Приймаючи рішення суду в частині розстрочення суми заборгованості, суд враховує інтереси позивача та відповідача, та вважає, що таке розстрочення призведе до збалансованого захисту прав та інтересів сторін у справі.

Outcome: approved