Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом про визначення додаткового строку в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки вказаний строк був пропущений з поважних причин. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду судом повідомлені належно. Представник подала заяву про розгляд справи за відстутності сторони Позивача. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком Позивача. Факт родинних відносин між [PERSON] , та [PERSON] , підтверджується Свідоцтвом про народження, в якому зазначено, у графі батько « [PERSON] ». 23 серпня 2013 р. [PERSON] написав заповіт, що на випадок смерті зробив таке розпорядження - все його майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право. Заповідадав [PERSON] . 21 серпня 2024 р. Позивач звернулась до Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Пугачової К.С. із заявою про відкриття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на майно. Однак, 21 серпня 2024 р. Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Пугачовою К.С. було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як Позивач не подала заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України. Підтвердженням відкриття спадщини є витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі №78086981 від 21.08.2024 р. Заповіт, який залишив [PERSON] , є чинним і ніким не скасованим, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Після смерті батька залишилось спадкове майно: -Садовий будинок, що знаходиться за адресою: Київська обл, Васильківський р-н., «Березка» садове товариство, буд. 32. -Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Київська обл, Васильківський р-н., «Березка». Позивач із сім`єю проживаємо у садибному будиноу, підтримуємо його в належному стані, сплачує членські внески, що підтверджується Відповіддю з ГО СТ «Берізка», що « [PERSON] постійно проживає на території ГО СТ «Берізка» за адресою: [ADDRESS] . Також слід зазначити, що вищезазначена особа [PERSON] , своєчасно сплачує членські внески та веде діяльність на дільниці, яка обумовлена умовами статуту ГО СТ «Берізка»». Як вбачається з копії спадкової справи, позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, строк для прийняття спадщини закінчився. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 р. № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 р., заява №4909/04). Таким чином, враховуючи причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а також беручи до уваги визнання відповідача пред`явленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved