Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності архівних довідок від 29.10.2025 № 349/04-03 та від 29.10.2025 № 351/04-03 виданих Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що в 2025році заявник звернулася до Відділу обслуговування громадян № 8 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з документами для підтвердження трудового стажу. Однак з`ясувалося, що згідно архівних довідок від 29.10.2025 № 349/04-03 та від 29.10.2025 № 351/04-03 виданих Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району про, те, що заявник працював та рахувався в колгоспі «ім. Петровського» (КСП ім. Петровського- 13.11.1933, СТОВ «ім. Петровського 16.05.2000) с. Таганча, Черкаського району, Черкаської області значиться, як [PERSON] , а по паспорту [PERSON] . Заявник просить встановити факт належності [PERSON] довідки від 29.10.2025 № 349/04-03 та від 29.10.2025 № 351/04-03 виданих Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району в якій зазначена, як [PERSON] . Заявник [PERSON] в судове засідання заявник не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заперечення на заяву в якій зазначив, що між учасниками справи наявний спір щодо наявності/відсутності у заявника страхового стажу, що є визначальним критерієм при прийнятті відповідного рішення органами пенсійного фонду. Ініційоване питання про встановлення факту, що має юридичне значення, шляхом встановлення факту трудової діяльності не відповідає вимогам чинного законодавства оскільки пов`язане із доведенням наявності у заявника підстави для призначення (перерахунку) пенсії, не пов`язане із будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникнення, існування та припинення.. Відповідно за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані із публічно-правовими відносинами заявника із державою, а отже не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства. Просив заяву залишити без розгляду, розгляд справи проводити без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось. Суд, врахувавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення для реалізації його прав в сфері пенсійного забезпечення. Належність довідок від 29.10.2025 № 349/04-03 та від 29.10.2025 № 351/04-03, виданих об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району, можливо підтвердити лише в судовому порядку. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України) У ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Також суд може встановлювати факти належності особі документів про трудовий стаж. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 02.12.1965 [PERSON] народилася [INFO] в с. Поташня, Канівського району, Черкаської області (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.03.2023 № 00039031270 [PERSON] , [INFO] . 29.09.1985 уклала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.11). Згідно з паспортними даними заявника, [PERSON] народилася [INFO] в с. Поташня, Канівського району, Черкаської області (а.с.3). Зазначені в паспорті заявника відомості повністю збігаються із відомостями вказаними у її дипломі серії [NUMBER] від 26.02.1988 (а.с.9) та пенсійному посвідченні серії [NUMBER] (а.с.7) та довідці до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 052681 (а.с.8). В копії архівних довідок № 349/04-03 від 29.10.2025 та № 351/04-03 від 29.10.2025, які видані Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району, зазначено, що [PERSON] з квітня 1992 року по квітень1999 року дійсно працювала та отримувала заробітну плату в колгоспі ім. Петровського (КСП ім. Петровського 13.11.1993, СТОВ ім. Петровського 15.05.2000) с. Таганча Черкаського району, Черкаської області (а.с.12-15). З копії трудової книги № [NUMBER] [PERSON] з 15.04.1992 зарахована в члени с/г підприємства ім. Петровського с. Таганча, Канівського району, Черкаської області та звільнена за власним бажанням 01.01.2000 року ( а.с.31-34). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вся інформація щодо місця, часу, періоду роботи, її прізвища, по батькові, зазначених в архівних витягах № 349/04-03 та № 351/04-03 від 29.10.2025 щодо заявника повністю збігається із відомостями паспортних даних. Розбіжність в написання її ім`я, « [PERSON] » в архівному витязі та « [PERSON] » в усіх інших документах не спростовує факту належності архівного витягу [PERSON] . Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви, є встановлення факту належності документу, який необхідний заявнику для оформлення особистих майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності - архівних витягів № 349/04-03 та № 351/04-03 від 29.10.2025, який виданий Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району. Як вбачається з викладеного, згідно із законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дасть змогу [PERSON] право на перерахунок пенсії, яке вона не може в повній мірі набути (отримати) у зв`язку з помилкою (опискою), яка була зроблена працівником відповідальним за заповнення даного документа, незалежно від нього. Таким чином, надавши належну оцінку доказам у справі, суд знаходить доведеною обставину, що при заповненні даного документа, відповідальним працівником було застосовано помилкову українську транслітерацію при написанні імені заявника, яка і призвела до даної помилки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересова особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У зв`язку з вказаним доводи заявника про належність їй архівних витягів № 349/04-03 та № 351/04-03 від 29.10.2025, які видані Об`єднаним трудовим архівом сільських територіальних громад Черкаського району, є безсумнівними та підтвердженими. При цьому, суд дійшов висновку про відсутність спору саме при встановленні належності правовстановлюючого документа заявнику. Під час судового засідання, суд встановив факт належності архівного витягу заявнику на підставі належних, допустимих та достовірних доказів. Відповідно до положень ч.7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved