Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 03.07.2025 АТ «Кредобанк» звернулося до Криворізького районного суду міста Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №CL-314280 від 03.06.2021 в розмірі 327607,32 грн., та понесені судові витрати по оплаті судового збору, оскільки останній не виконує умови договору. В обґрунтування позову вказує, що 03.06.2021 [PERSON] уклав з ПАТ «Кредобанк» Кредитний договір №CL-314280. Відповідно до умов Кредитного договору, банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах зворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту, в свою чергу позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 23.05.2025 утворилась заборгованість врозмірі 327607,32 грн., з яких: 203854,40 грн. сума простроченої заборгованості за основним боргом (тіло), 123752,92 грн. сума заборгованості по простроченим процентам за основним боргом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача Гончарова У.І. не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поштового повідомлення, а.с. 50-51, 58-59. а також оголошення про виклик відповідача, яке було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а.с. 54, 57. причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Криворізького районного суду міста Дніпропетровської області Березюк М.В., від 08.07.2025 справу за позовною заявою АТ «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-00 год. 10.11.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 23.01.2026 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із копії укладеної та підписаної Анкети-заяви, 02.06.2021 [PERSON] звернувся до АТ «Кредобанк» для отримання кредиту в розмірі 250000 грн. строком на 60 місяців, зі встановленою процентною ставкою 29,99%, щомісячний платіж становить 8086,81 грн., ціль отримання кредиту рефінансування кредитів: кредит №1 Кредитний договір№1001661805201 від 17.08.2020, кредит№ 2 Кредитний договір №1001768318101 від 17.12.2020, Кредит №3 Кредитний договір №3001577884601 від 14.03.2020, Кредит №4 Кредитний договір №200669666701 від 03.06.2016 (а.с. 15). 03.06.2021 між [PERSON] та АТ «КРЕДОБАНК» було укладено кредитний договір №CL-314280. Відповідно до п. 1 Договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах зворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Згідно п. 2 договору, сума кредиту 250000 грн., дата видачі кредиту 03.06.2021, строк кредитування 26 місяців терміном до 31.05.2024 року. Згідно п. 3 Договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4 Кредитного договору (а.с. 4-8). Крім того, сторонами було підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с. 9-11). Також, 23.01.2024 між сторонами було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №CL-314280 від 03.06.2021, яким вони погодили змінити порядок погашення позичальником заборгованості, а саме встановивши термін повернення кредиту до 31.05.2028 року (а.с. 12-14). Як вбачається, банк виконав свій обов`язок, надав кредитні кошти шляхом перерахування на рахунки, зазначені відповідачем в п. 2.4 Кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером № 30478477 від 03.06.2021, №30478401 від 03.06.2021, №30478424 від 03.06.2021, №30478460 від 03.06.2021, №30478443 від 03.06.2021 (а.с. 24, 25, 26, 27, 28). Згідно наданого розрахунку заборгованості, та виписки по особовому рахунку за період з 03.06.2021 по 23.05.2025 а.с. 21, 22-23, судом встановлено, що [PERSON] погашав кредит не в повному обсязі, тому станом 23.05.2025 утворилася заборгованість, яка становить всього в розмірі 327607,32 грн., та складається з: 203854,40 грн. сума простроченої заборгованості за основним боргом (тіло), 123752,92 грн. сума заборгованості по простроченим процентам за основним боргом. 21.03.2025 АТ «Кредобанк» звернулося до відповідача із письмовою вимогою щодо погашення утвореної заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором (а.с. 18-20). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, а саме з Анкети-заяви, 02.06.2021 [PERSON] звернувся до АТ «Кредобанк» для отримання кредиту в розмірі 250000 грн. строком на 60 місяців, зі встановленою процентною ставкою 29,99%, щомісячний платіж становить 8086,81 грн., ціль отримання кредиту рефінансування кредитів: кредит №1 Кредитний договір№1001661805201 від 17.08.2020, кредит№ 2 Кредитний договір №1001768318101 від 17.12.2020, Кредит №3 Кредитний договір №3001577884601 від 14.03.2020, Кредит №4 Кредитний договір №200669666701 від 03.06.2016 (а.с. 15). Шляхом підписання цієї Анкети-заяви відповідач підтвердив, що з умовами надання кредиту, викладеними в Пам`ятці клієнту ознайомлений. Частиною другою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, судом встановлено, що 03.06.2021 між [PERSON] та АТ «КРЕДОБАНК» було укладено кредитний договір №CL-314280. Відповідно до п. 1 Договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах зворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Згідно п. 2 договору, сума кредиту 250000 грн., дата видачі кредиту 03.06.2021, строк кредитування 26 місяців терміном до 31.05.2024 року. Згідно п. 3 Договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4 Кредитного договору (а.с. 4-8). Крім того, сторонами було підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с. 9-11). Також, 23.01.2024 між сторонами було укладено в електронному вигляді Додатковий договір №1 до Кредитного договору №CL-314280 від 03.06.2021, яким вони погодили змінити порядок погашення позичальником заборгованості, а саме встановивши термін повернення кредиту до 31.05.2028 року (а.с. 12-14). Згідно Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Матеріалами справи підтверджується, що Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається, відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит, відсотки за його користування не сплатив, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед Банком, яка станом на 23.05.2025 становить всього в розмірі 327607,32 грн., та складається з: 203854,40 грн. сума простроченої заборгованості за основним боргом (тіло), 123752,92 грн. сума заборгованості по простроченим процентам за основним боргом, що підтверджується наданим розрахунком, та випискою по особовому рахунку за період з 12.01.2022 по 28.02.2023 (а.с. 21, 22-23). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням ст. 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином, враховуючи, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит, відсотки за його користування не сплатив, чим порушив вимоги кредитного договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитом в розмірі 327607,32 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4914,11 грн., а.с. 33, який сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved