Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Представник позивача, повноваження якої підтверджено довіреністю від 05.12.2024 року № 638, звернулася до суду з позовною заявою за змістом якої просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») заборгованість у сумі 144 172,50 грн., з них: 57 892,50 грн. за кредитним договором №18655-08/2023, 60 810 грн. за кредитним договором № 08895-08/2023, 26 100 грн. за договором позики № 4711945. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.08.2023 року та 15.08.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (далі ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та [PERSON] в електронній формі укладено кредитні договори №№ 08895-08/2023, 18655-08/2023, відповідно, на підставі яких відповідач на умовах строковості, поворотності та оплатності отримала в кредит грошові кошти, однак свої зобов`язання за договірними умовами не виконала. Також 28.05.2023 року товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] в електронній формі укладено договір позики № 4711945 на підставі якого відповідач на умовах строковості, поворотності та оплатності отримала в позику грошові кошти, однак свої зобов`язання за договірними умовами не виконала. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі на договору факторингу від 29.04.2024 року № 29042024 набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00895-08/2023 у сумі 57 892,50 грн., з яких: 9 300 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 48 592,50 грн. заборгованість за відсотками, та за кредитним договором № 18655-08/2023 в сумі 60 180 грн., з яких: 9 600 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 50 580 грн. заборгованість за відсотками, а також на підставі договору факторингу від 14.06.2021 року № 14/06/21 та реєстру боржників від 25.01.2024 року № 16 право вимоги за договором позики № 4711945 на суму 26 100 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 20 100 грн. заборгованість за відсотками. Представник позивача в судові засідання не з`явилась, за змістом позовної заяви просила розгляд справи провести за її відсутності, а також не заперечувала проти ухвалення заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в розумінні ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про місце, дату та час розгляду справи, відзив на позовну заяву не надала, в судові засідання неодноразово не з`явилась, поважність причин неявки не повідомила, заяв та клопотань від її імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема в Рішенні від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків. З урахуванням вказаного та вимог ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в заочному порядку, про що 22.01.2026 року постановлено відповідну ухвалу. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07.08.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] , яка будучи ідентифікованою та верифікованою за допомогою системи BankID НБУ, з використанням веб-сайту https://finbar.com.ua/, в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту № 08895-08/2023 (далі Договір № 08895-08/2023), який відповідачем підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого фінансова установа мала надати відповідачу фінансовий кредит у розмірі 9 600 грн. шляхом перерахування їх на вказаний нею банківський рахунок № [NUMBER] , строком на 360 днів, а відповідач зобов`язалась повернути кредитні кошти 31.07.2024 року та згідно графіку платежів кожні 25 днів сплачувати проценти за користування кредитом, нараховані за процентною ставкою в розмірі 2,5% в день. 15.08.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] , яка будучи ідентифікованою та верифікованою за допомогою системи BankID НБУ, з використанням веб-сайту https://finbar.com.ua/, в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту № 18655-08/2023), який відповідачем підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого фінансова установа мала надати відповідачу фінансовий кредит у розмірі 9 300 грн. шляхом перерахування їх на вказаний нею банківський рахунок № [NUMBER] , строком на 360 днів, а відповідач зобов`язалась повернути кредитні кошти 08.08.2024 року та згідно графіку платежів кожні 25 днів сплачувати проценти за користування кредитом, нараховані за процентною ставкою в розмірі 2,5% в день. Згідно п. 4.1.4. Договорів №№ 08895-08/2023, 18655-08/2023 їх сторонами узгоджено, що ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», крім іншого, має право без згоди позичальника, поступитися своїм правом вимоги за цими договорами третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за ними. Між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» 29.04.2024 року укладено договір факторингу № 29042024 (далі Договір № 29042024), за умовами п. 1.1 якого до останнє відступило позивачу належні йому права грошової вимоги до божників за кредитними договорами, зазначеними у відповідному реєстрі. Відповідно до змісту п. 1.2 Договору № 29042024 перехід права вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відбувається в момент підписання ними акту приймання-передачі відповідного реєстру боржників, який скріплюється їх печатками. Згідно змісту загальної частини та п. 4.1 Договору № 29042024 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», крім іншого, зобов`язується протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників надати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідну документацію (електронні документи, що стосуються заборгованостей окремих боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог до боржників за заборгованостями, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, крім іншого, договір позики, детальні розрахунки заборгованості за договором позики на дату відступлення права вимоги, тощо). Водночас суд позбавлений можливості встановити всі інші істотні умови Договору № 29042024, оскільки представником позивача надано суду лише завірені копії першої, другої, третьої, четвертої та дев`ятої (останньої) його сторінок. Відповідно до витягу з реєстрів боржників від 29.04.2024 року до Договору № 29042024, сформованого 27.03.2025 року представником позивача, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», крім іншого, передано ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за Договором № 18655-08/2023 на загальну суму заборгованості 57 892,50 грн., з яких: 9 300 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 48 592,50 грн. заборгованість за відсотками, та за Договором № 08895-08/2023 на загальну суму заборгованості 60 180 грн., з яких: 9 600 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 50 580 грн. заборгованість за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 08895-08/2023 за період з 29.04.2024 року по 28.02.2025 року, підписаного представником позивача, загальний розмір заборгованості [PERSON] з 29.04.2024 року не змінювався та станом на 28.02.2025 року становить 60 180 грн., з яких: 9 600 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 50 580 грн. заборгованість за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 18655-08/2023 за період з 29.04.2024 року по 28.02.2025 року, підписаного представником позивача, загальний розмір заборгованості [PERSON] з 29.04.2024 року не змінювався та станом на 28.02.2025 року становить 57 892,50 грн., з яких: 9 300 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 48 592,50 грн. заборгованість за відсотками. При цьому, стороною позивача не надано суду як доказів щодо належного виконання ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» своїх зобов`язань за Договорами №№ 08895-08/2023, 18655-08/2023 та реальності надання [PERSON] 07.08.2023 року в якості кредиту грошових коштів у розмірі 9 300 грн. та 15.08.2023 року 9 600 грн., так і розрахунків ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» щодо заборгованості [PERSON] за відсотками за Договорами №№ 08895-08/2023, 18655-08/2023, станом на дату відступлення права вимоги за ними на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». 28.05.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , яка будучи ідентифікованою та верифікованою за допомогою системи BankID НБУ, з використанням мобільного додатку «ClickCredit онлайн кредит», в електронній формі укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 4711945 (далі Договір № 4711945), який відповідачем підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого фінансова установа мала надати відповідачу позику в розмірі 6 000 грн. шляхом перерахування їх на її банківський рахунок, строком на 30 днів, а відповідач зобов`язалась 27.06.2023 року повернути позику та сплатити проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою в розмірі 22,21% за перший день користування позикою, за зниженою процентною ставкою 0,01% чи базовою процентною ставкою 2,5% з другого дня користування позикою до дати її повернення. Відповідно до змісту п. 15 Договору № 4711945 в разі недодержання позичальником своїх зобов`язань знижена процентна ставка припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка. За змістом п.п. 2, 17 Договорів №№ 76794974, 4654772 якщо сума позики не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право, у випадку невиконання позичальником умов цього договору, нараховувати пеню в розмірі визначеному п. 2 Договору (2,7%) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 14.06.2021 року укладено договір факторингу № 14/06/21 (далі Договір № 14/06/21), за умовами п.п. 1.1, 3.1 якого до останнє відступило позивачу належні йому права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав, до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до них та інші дані зазначаються у відповідних реєстрах боржників, які є невід`ємною частиною договору. Також узгоджено, що в додаткових угодах до цього договору, крім іншого, зазначається загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників. Відповідно до змісту п. 1.2 Договору № 14/06/21 перехід права вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відбувається в момент підписання ними акту приймання-передачі відповідного реєстру боржників, який скріплюється їх печатками. Згідно змісту загальної частини та п. 4.1 Договору № 14/06/21 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», крім іншого, зобов`язується протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників надати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» документацію (електронні документи, що стосуються заборгованостей окремих боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог до боржників за заборгованостями, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, крім іншого, договір позики, детальні розрахунки заборгованості за договором позики на дату відступлення права вимоги, тощо). Водночас суд позбавлений можливості встановити всі інші істотні умови Договору № 14/06/2021, оскільки представником позивача копії його сторінок надано суду вибірково, на власний розсуд (першу, другу, четверту та восьму (останню). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 25.01.2024 року № 16, сформованого 27.03.2025 року представником позивача, акту прийому-передачі реєстру боржників від 25.01.2024 року № 16, які є додатками до додаткової угоди від 25.01.2024 року № 16 до Договору № 14/06/21, відповідно, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», крім іншого, передано ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги заборгованості до [PERSON] за Договором № 4711945 на загальну суму 26 100 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 20 100 грн. заборгованість за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 4711945 за період з 25.01.2024 року по 28.02.2025 року, підписаного представником позивача, загальний розмір заборгованості [PERSON] з 25.01.2024 року не змінювався та станом на 28.02.2025 року становить 26 100 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 21 100 грн. заборгованість за відсотками. При цьому, стороною позивача не надано суду як доказів щодо належного виконання ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» своїх зобов`язань за Договором № 4711945 та реальності надання [PERSON] 07.08.2023 року в якості позики грошових коштів у розмірі 6 000 грн., так і розрахунків ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» щодо заборгованості [PERSON] за відсоткБми за Договором № 4711945, станом на дату відступлення права вимоги за ним на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання позики та фінансових послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України), та законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис». Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронною комерцією є відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Положеннями ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, крім іншого, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 546 ЦК України сторонами договірних зобов`язань можуть бути встановлені види забезпечення виконання зобов`язання. Приписами ч. 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 515 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Положеннями ч. 1 ст. 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що 07.08.2023 року та 15.08.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] в електронній формі укладено Договори №№ 08895-08/2023, 18655-08/2023, в зв`язку з чим відповідач на умовах строковості, поворотності та платності мала отримати в якості кредиту грошові кошти в розмірі 9 600 грн. та 9 300 грн., відповідно, шляхом їх зарахування на вказаний нею банківський рахунок. Також не викликає сумнівів факт укладення 28.05.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] в електронній формі Договору № 4711945 за умовами якого відповідач мав отримати на умовах строковості, поворотності та платності позику в розмірі 6 000 грн., шляхом зарахування її на вказаний нею банківський рахунок. Водночас доказів реальності надання як ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» в кредит, так і ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у позику, грошових коштів [PERSON] на підставі Договорів №№ 08895-08/2023, 18655-08/2023, 4711945, стороною позивача не надано, а також не вказано про неможливість надання таких доказів, як і не заявлено клопотань про їх витребування. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договорів №№ 29042024, 14/06/21 хоч і набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Договорами №№ 08895-08/2023, 18655-08/2023, 4711945, але надані до суду представником позивача докази не підтверджують наявність у як у ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», так і у ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», права вимоги за цими договорами, а також обґрунтованості розрахунку відступлених ними до стягнення сум заборгованості. Надані представником позивача розрахунки заборгованості за Договором № 08895-08/2023 за період з 29.04.2024 року по 28.02.2025 року, за Договором № 18655-08/2023 за період з 29.04.2024 року по 28.02.2025 року, та за Договором № 4711945 за період з 25.01.2024 року по 28.02.2025 року, підлягають критичній оцінці судом, оскільки вони не відображають розрахунків заборгованості за відсотками, яка відступлена, та позбавляють можливості перевірити їх відповідність договірним умовам. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1081 ЦК України ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідають перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за дійсність грошової вимоги право якої відступається. З огляду на вказане, ненадання ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у повному обсязі документів ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», які б підтверджували як виконання ними своїх зобов`язань перед [PERSON] за Договорами №№ 08895-08/2023, 18655-08/2023, 4711945, відповідно, та зумовлювало виникнення в них права вимоги до неї, яке відступлено позивачу, не може слугувати підставою для зниження стандарту доказування в справі, а питання щодо наслідків цього мають вирішуватися між сторонами Договорів №№ 24042023, 14/06/21. При цьому, відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, з урахуванням не отримання нею примірника позовної заяви з додатками, не може бути підставою для задоволення позовних вимог та звільнення позивача від доказування у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України. Вказане, крім іншого, зумовлено тим, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права під час судового провадження, в той час як інтереси фінансових установ представляють особи, які мають юридичну освіту, та значний досвід ведення судових справ з аналогічних спорів. Про необхідність особливого правового захисту особи споживача фінансових послуг як слабшої сторони у даних правовідносинах, а також навіть звуження дії принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору на користь споживача фінансових послуг, вказано в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 року № 1-12/2013. Водночас суд вважає, що стороною позивача не в повній мірі реалізовано надані процесуальні права та обов`язки, передбачені п. 4 ч. 2 ст. 43, ч. 2 ст. 83 ЦПК України, щодо надання всіх доказів на підтвердження викладених фактів та заявлених позовних вимог. Положеннями ч. 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Надані представником позивача докази не підтверджують заявлені позовні вимоги та об`єктивно позбавляють можливості суд першої інстанції в повному обсязі встановити всі обставини справи, а самостійне витребування судом доказів у сторін чи третіх осіб за власною ініціативою свідчило б про порушення принципів рівності та диспозитивності, а також про упередженість суду, що є недопустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, згідно змісту ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тож обґрунтування наявності таких обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає принципу справедливості розгляду справи судом, встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи, крім іншого, зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Водночас суд вважає, що стороною позивача, в порушення п. 4 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 83 ЦПК України, не надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження фактів виникнення у [PERSON] грошових зобов`язань як перед ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за Договорами №№ 08895-08/2023, 18655-08/2023, так і перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за Договором № 4711945, в зв`язку з недоведеністю факту отриманням відповідачем від даних фінансових установ грошових коштів у кредит та в позику, відповідно, та, як наслідок, наявності законних підстав у ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за вищевказаними договорами, та набуття позивачем статусу кредитора по відношенню відповідача за ними. При цьому, стороною позивача в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 83, ч. 1 ст. 84 ЦПК України не повідомлялось суд про неможливість надання доказів, які підтверджують вищевказані обставини та факти, та необхідність надання додаткового строку для їх надання чи витребування їх у третіх осіб. З огляду на вказане, докази, які не було подано представником позивача до суду першої інстанції, щодо вищевказаних обставин, які суд визнав недоведеними, не можуть бути подані до суду апеляційної інстанції, а в разі їх подання не підлягатимуть прийняттю, відповідно до ч. 8 ст. 83, ч. 3 ст. 367 ЦПК України. Неприйнятність безпідставного прийняття в апеляційній інстанції нових доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, засвідчено у висновках Верховного Суду (постанови від 12.03.2020 року у справі № 738/172/17, від 10.04.2019 року в справі № 145/474/17, від 05.12.2018 року в справі № 346/5603/17, від 03.05.2018 року в справі № 404/251/17). Таким чином, у разі прийняття та дослідження нових доказів апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок щодо підстав для цього в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог з вищевказаних підстав, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принципи, пов`язані з належним здійсненням правосуддя, положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суди зобов`язано давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року, Рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача, сплаченого судового збору за подання даної позовної заяви, оскільки в задоволені позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судом відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed