Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-21 00:00:00

Позивач ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" звернулося до суду з позовом зі зменшеними позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 8918163від 21.05.2025, посилаючись на те, що 21.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 8918163, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3100 грн., строк позики -360 днів(з 21.05.2025 по 15.05.2026), зі сплатою процентів у розмірі 0.95% в день, комісія за надання кредиту в розмірі 17.25% від суми кредиту , що складає 534.75 грн.У разі порушення строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 155грн.за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Позикодавець виконав умови договору щодо надання кредиту, перерахувавши позичальнику кошти в розмірі 3100 грн. Позичальник не виконував належним чином свої зобовязання по поверненню кредиту у срокі визначені договором, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 6314.70 грн. 16.10.2025 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" укладено договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором кредиту №8918163 від 21.05.20251 Станом на день укладення договору факторингу заборгованість за кредитним договором складала , відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог 6314.70 грн., яка складається з: 3100 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2679.95 грн. сума заборгованості за відсотками, 534.75 грн. -заборгованість за комісією. У зв"язку з невиконанням відповідачем умов договору, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 6314.70., понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи в їх відсутність, зменшені позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду відповідач направив відзив на позов, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 3000грн., в іншій частині позовних вимог просить відмовити. Відповідач вважає, що загальний розмір заборгованості перевищує розмір кредиту, який він отримав у позивача, а тому просить переглянути його та зменшити. У відповіді на відзив на позовну заяву, представник позивача підтримав зменшені позовні вимоги і просив їх задовольнити. При зменшені позовних вимог позивач виключив з розрахунку заборгованості розмір неустойки в сумі 6200 грн., в іншій частині вважає нарахування заборгованості правомірним. Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається , що 21.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір кредиту № 8918163, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3100 грн., строк позики -360 днів(з 21.05.2025 по 15.05.2026), зі сплатою процентів у розмірі 0.95% в день, комісія за надання кредиту в розмірі 17.25% від суми кредиту , що складає 534.75 грн. За умовами договору у разі порушення строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 155грн.за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 606225, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. На виконання п.1 договору позики позикодавець виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3100,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Відповідач не виконував своїх зобов`язань по поверненню кредиту , в результаті чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 12514.70грн., яка складається з: 3100,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2679грн. сума заборгованості за відсотками, 534.75 грн.-заборгованість за комісією, 6200грн.- заборгованітсь за пенею. Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог , позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 3100 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 2679грн., 534.75 грн.-заборгованість за комісією, разом 6314.70 грн. 16.10.2025 між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" укладено договір факторингу №16/10/25, відповідно до якого до нового кредитора перейшло право грошової вимоги за договором кредиту №8918163 від 21.05.2025 . Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Із матеріалів справи вбачається, що фінансова установа виконала свої зобов`язання за договором позики, надавши відповідачеві кредитні кошти, що підтверджено письмовими доказами та проти чого не заперечує відповідач [PERSON] у письмовій заяві. Однак, в порушення умов договору позики, відповідач свої зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 3100,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2679грн. сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 534.75грн, суд зазначає наступне. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа №496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів не випливає обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 534.75 грн.задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Оскільки, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2217.26 грн. Позивач просить стягнути з відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 4500 грн. Оскільки, витрати понесені позивачем за надання правничої допомоги документально підтверджені, співмірні складності справи та виконанню робіт, пов"язаних зі складанням позову та збиранню доказів, ціною позову, а тому суд вважає необхідним позовні вимоги в цій частині позову задовольнити та стягнути з відповідати витрати за надання правничої допомоги позивачу у в розмірі 4500 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial