Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-20 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №8274843, на підставі якого відповідачці надано кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 105 днів, пільговий період 15 днів. Орієнтова загальна вартість кредиту становить 17775,00 грн. 26.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №105-МЛ на підставі якого ТОВ «ФК Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Заборгованість відповідачки становить 17775,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн., за відсотками 11925,00 грн., комісією- 850,00 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, у наданій відповіді на відзив на позовну заяву просила судовий розгляд провести за її відсутності, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до відповідачки задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування доводів відповіді на відзив зазначила, що при укладанні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотримання вимог законодавства про захист прав споживача та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає положенням ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Щодо нарахування процентів, вказала, що проценти нараховані первісним кредитором відповідно до умов та в межах дії кредитного договору. Після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Зазначила, що на час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. Щодо нарахування нестандартних процентів, вказала, що як вбачається з графіку нарахувань та умов нарахувань відсотків у договорі про споживчий кредит №8274843 від 28.12.2023 року, періоди нарахування нестандартних процентів та відсоткова ставка повністю збігається з поточним періодом, а тому доводи відповідача про звільнення від зобов`язання сплачувати проценти нараховані у вказаний період не заслуговують на увагу. Також просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, з підстав ненадання відповідачем документів, які підтверджували б факт оплати правової допомоги, документів, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, представник надав відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечують в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. В обґрунтування заперечень зазначив, що стягнення із відповідача відсотків є несправедливою умовою договору у розумінні п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживача», оскільки ця сума значно перебільшує 50% вартості продукції (споживчого кредиту). Тому відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону такі умови мають визнаватися недійсними. Також позивачем не надано доказів проходження саме відповідачкою ідентифікації для укладання договору в електронній формі позивачем. Не надано доказів надання ТОВ «Мілоан» відповідачці і отримання та ознайомлення нею з детальним розписом сукупної вартості кредиту в грошовому виразі, право дострокового повернення кредиту, інформації про умови кредитування, графіку платежів, прав та обов`язків сторін, умов щодо відповідальності сторін за неналежне виконання умов договору, строку на який надається кредит, умови кредитування, дати видачі кредиту тощо, тобто відсутні обов`язкові умови договору, передбачені чинним законодавством України для кредитних договорів. Крім того в договорі про споживчий кредит №8274843 не обумовлюється застосування нестандартних процентів, тому у боржника не могло скластися обов`язку із їх відшкодування. Вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не доведені належними і допустимим доказами. У відзиві представник відповідача просить стягнути з позивача на користь відповідачки понесені витрати на оплату послуг адвоката в повному обсязі, який становить 10000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено електронний Договір про споживчий кредит №8274843 від 28.12.2023, за яким кредитодавець на умовах визначеним цим Договором зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості. Відповідно до умов такого кредитування сума кредиту становить 5000,00 грн. строком на 105 днів з 28.12.2023. Дата остаточного повернення погашення заборгованості 11.04.2024. Орієнтовна загальна вартість кредиту 17775,00 грн. Комісія за надання кредиту 850,00 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 2,10%, протягом поточного періоду 2,30% (а.с.7-12). Додатком № 1 до вказаного договору є графік платежів за договором про споживчий кредит №8274843 від 28.12.2023, відповідно до якого дата видачі кредиту: 28.12.2023 дата платежу 11.04.2024, кількість днів у розрахунковому періоді: 105, сума кредиту за договором: 5000,00 грн., проценти за користування кредитом: 11925,00 грн., комісія: 850 грн., реальна річна процентна ставка 8119,00 грн., загальна вартість кредиту: 17775,00 грн.(а.с.13). Додатком 2 до вказаного договору є заява на отримання №8274843 від 28.12.2023, відповідно до якої сума кредиту: 5000 грн., загальний строк кредитування 105 днів, з них пільговий період: 15 днів, поточний період: 90 днів, денна процентна ставка: 2,10% протягом пільгового періоду та 2,30% протягом поточного періоду, комісія за надання кредиту: 17,00% від суми кредиту, платіжна картка на яку має бути перераховано кредит:VISA DEBIT CLASSIC 414943*30. Банк, що випустив картку:pb (а.с.13). Додатком 3 до договору є Додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором, де вказано номери мобільних телефонів (а.с.14). Згідно довідки ТОВ «Мілоан», б/н від 14.10.2024, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладено договір про споживчий кредит №8274843 від 28.12.2023 ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником підписаний із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 258262, дата і час відправки ідентифікатора: 2023-12-28 10:32:33, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор: [NUMBER] (а.с.15). З копії платіжного доручення 118863074 від 28.12.2023 вбачається перерахування коштів від ТОВ «Мілоан» на рахунок відповідача [PERSON] в сумі 5000,00 грн. з призначенням платежу: кошти згідно договору 8274843 (а.с.16). Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та було зарахування коштів на суму 5000,00 грн. від 28.12.2023 року, платник: Переказ коштів. Коментар: Viplata zaima Miloan (а.с.137). Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26 квітня 2024 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новий кредитор), кредитор відступає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до копії акту приймання-передачі реєстру боржників від 26 квітня 2024 року до Договору про відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26 квітня 2024 року, кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кредитора від 26 квітня 2024 року до Договору про відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26 квітня 2024року. Кількість боржників: 3569. Загальна сума заборгованості: 50178311,06 грн. Згідно копії платіжної інструкції № 1401 від 26.04.2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» переказав на рахунок ТОВ «Мілоан» кошти у сумі 2221461,83 грн. як плату за відступлення права вимоги згідно Договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26 квітня 2024. Без ПДВ. Згідно копії витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26 квітня 2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8274843 у розмірі 17775, 00 грн. (а.с.18-25). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №8274843 від 28.12.2023, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» станом на 11.02.2025 включно складає 17775,00 грн., прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000,00 грн., прострочена заборгованість за комісіями становить 850,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками становить 11925 грн. (а.с.17). У статтях 3,6,203,626,627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтями 1054,1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Матеріали справи свідчать про те, що договір №8274843 від 28.12.2023 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частини першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 6 частини першоїстатті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК- договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК- відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. На виконання зазначених вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор «258262», для підписання кредитного договору №8274843 від 28.12.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Таким чином підписання відповідачкою кредитного договору №8274843 від 28.12.2023 року здійснено електронним підписом одноразовим ідентифікатором «258262». Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір №8274843 від 28.12.2023 року підписаний відповідачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19. У відповідності до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно дост. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку погашення кредиту. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Таким чином, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8274843 від 28.12.2023. Договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Отже, укладений між фінансовою установою та позивачем договору факторингу є належним доказом переходу прав вимог до боржника за кредитним договором. Отже, судом було встановлено, що до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] . Судом встановлено, що позичальник - відповідачка скористалась кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Щодо вимоги представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у зв`язку з чим суд відмовляє у стягненні з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Outcome: approved