Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

Позивач ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 24.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №598847626 на суму 5500, 00 грн. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачеві кредитні кошти у визначеній ним сумі. Втім відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 170 від 25.01.2022, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги №10 від 31.07.2023 до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 04.06.2025 за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на суму 18 749,90 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 18 749,90 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 5 500,00 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13 249,90 грн. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також витребувано докази по справі. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №598847626, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5500,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.11 на звороті - 15). Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 5500,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернено до 24.12.2021 (п. 1.3). Також, [PERSON] підписав заявку на отримання грошових коштів в кредит від 24.11.2021, в якому зазначені основні умови кредитування, а саме: суму кредиту, строк кредиту, дата укладення кредиту (а.с. 23). Судом досліджено алгоритм дій ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» стосовно укладання кредитних договорів, а також порядок дій споживача в інформаціно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг (а.с. 24-30, 32-33). Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», акцепт оферти позичальником було здійснено в електронній формі шляхом отримання та використання одноразового ідентифікатора (а.с. 31). На підтвердження надання відповідачу кредитних коштів та їх використання відповідачем суду надано копію платіжного доручення від 24.11.2021, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало на кредитний рахунок [PERSON] кошти в розмірі 5500,00 грн, на картку № [NUMBER] хх-хххх-5758 (а.с. 34). Відповідно до копії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 43-46). Також між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було підписано додаткову угоду № 19 від 28.11.2019, додаткову угоду № 26 від 31.12.2020, додаткову угоду № 27 від 31.12.2021, додаткову угоду № 31 від 31.12.2022 та додаткову угоду № 32 від 31.12.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якими строк дій договору було продовжено до 31.12.2020, до 31.12.2021, до 31.12.2022 до 31.12.2023 та до 31.12.2024 відповідно (а.с. 48 на звороті, 49-52, 54-55). Відповідно до п. 4.1. договору факторингу, наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Згідно копії реєстру прав вимоги № 170 від 25.01.2022, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №598847626 від 24.11.2021 на загальну суму 13 996,80 грн. (а.с. 56 на звороті). Відповідно до копії Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 59-61). Відповідно до додаткових угод до вказаного договору №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 строк дії договору продовжено до 30.12.2024 (а.с.63 на звороті, 64). Згідно копії реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №598847626 від 24.11.2021 на загальну суму 18 749,90 грн. (а.с. 65 на звороті). Відповідно до копії Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» (фактор), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 68-71). Відповідно до реєстру боржників від 04.06.2025 до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №598847626 від 24.11.2021 на загальну суму 18 749,90 грн. (а.с. 73 на звороті). Згідно копії акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, від клієнта до Фактора перейшли Права вимоги щодо заборгованостей Боржників (а.с. 75). Відповідно до розрахунків заборгованості за кредитним договором №598847626 від 24.11.2021, зроблених ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Юніт Капітал» загальна сума заборгованості [PERSON] на час відступлення права вимоги станом на 25.06.202 складає 18 749,90 грн, з яких: 5 500, 00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 13 249,90 грн - прострочена заборгованість за процентами (а.с. 80-82). Тобто заборгованість за кредитним договором в зазначеній сумі була визначена ще на час переходу прав вимоги до попереднього фактора та в межах погодженого відповідачем строку кредитування з відкладальною умовою. Крім того, на виконання ухвали суду від 04.08.2025 від АТ КБ "Приватбанк" на адресу суду 30.09.2025 надійшли докази (а.с. 124-126), з яких слідує, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] IBAN [NUMBER] ). Також по клієнту емітувались інші картки. Додатково направлено виписку по рахунку № [NUMBER] за період 24-11-2021 - 29-11-2021 - яка містить зарахування на суму 5 500,00 UАН у додатку. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 24-11-2021 - 29-11-2021 - рр.: фінансовий номер телефону: [NUMBER] , номер телефону який знаходиться в анкетних даних [PERSON] : [NUMBER] . Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №598847626 від 24.11.2021. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», а також Закону України "Про електронні довірчі послуги", передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до пп. 12 п. 1 ч. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №598847626 від 24.11.2021, а відповідач в свою чергу отримав кредитні кошти та не повернув їх у встановлений договором строк, в зв`язку з чим нарахована заборгованість за договором, яка не змінювалась, суд дійшов до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал». Зважаючи на викладене вище, оскільки відповідач не виконує умови укладеного кредитного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом не повернув, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідач не спростував, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. (а.с. 1). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу. Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. В позовній заяві позивач просить стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. На підтвердження таких витрат позивачем долучено копії: договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 (а.с.83-84); протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 (а.с. 84 на звороті); додаткової угоди № 05/06/25-01 від 05.06.2025 до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 (а.с. 85); акт прийому-передачі наданих послуг, згідно якого адвокатське бюро «Тараненко та партнери», в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А.І. надало клієнту ТОВ «Юніт Капітал» правову допомогу вартістю 7 000 грн у виді: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №598847626 від 24.11.2021; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] за кредитним договором №598847626 від 24.11.2021; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 598847626 від 24.11.2021 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] ; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №598847626 від 24.11.2021 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] (а.с. 86). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved