Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-25 00:00:00

ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 7479.50 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 25.12.2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1385224, який був підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». На підставі цього договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 3500.00 грн. на споживчі потреби строком на 30 днів. 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено Договір факторингу №1-07092021, відповідно до якого до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі й відповідача за Кредитним договором № 1385224 від 25.12.2020 року. 07.09.2021 між ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було укладено Договір факторингу №2-07/09/2021, відповідно до якого до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 1385224 від 25.12.2020 року. Так як відповідачка зобов`язання за договором не виконала, в результаті чого станом на 12.06.2025 року існує заборгованість у сумі 7479.50 грн, яка складається з наступного: 3500.00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3979.50 грн прострочена заборгованість за відсотками. За таких обставин представник ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 15.09.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та судові виклики, які повернулись на адресу суду з написом «адресат відсутній». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У судове засідання представник ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Судом встановлено, що 25.12.2020 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1385224, який був підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», згідно якого [PERSON] було надано кредит у сумі 3500.00 грн з визначенням умов зі сплати процентів за користування кредитом, що також підтверджується графіком платежів, довідкою про ідентифікацію, одноразовий ідентифікатор Е277 від 25.12.2020 р. Відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 3500.00 грн на свій картковий рахунок, зазначений в Кредитному договорі № 1385224 від 25.12.2020 року, що підтверджується листом іPay.ua сервісу онлайн платежів за вих.№.2643_250702150732 від 02-07-2025 про перерахування ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» коштів на платіжну картку клієнта [NUMBER] , номер транзакції іPay.ua-76012335, 25.12.2020 р., сума зарахування 3500.00 грн. 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено Договір факторингу №1-07092021, відповідно до якого до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 1385224 від 25.12.2020 року, що також підтверджується Витягом з реєстру боржників до договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 р. 07.09.2021 між ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було укладено Договір факторингу №2-07/09/2021, відповідно до якого до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 1385224 від 25.12.2020 року, що також підтверджується Витягом з реєстру боржників до договору факторингу №2-07/09/2021 від 07.09.2021, платіжним дорученням №379 від 08.09.2021 р. Отже, ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в неї заборгованості, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором договором № 1385224 від 25.12.2020 року, за період з 25.12.2020 р. по 12.06.2025 р. підтверджується випискою з особового рахунку, відповідно до якого сума заборгованості складає 7479.50 грн, з яких: 3500.00 грн прострочене тіло кредиту, 3979.50 грн прострочені відсотки. ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за вих. №б/н від 13.06.2025 р. на адресу відповідачки [PERSON] була направлена вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором № 1385224 від 25.12.2020 року, однак, до цього часу сума заборгованості не сплачена. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як зазначено в ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ч.1 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою [PERSON] . На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 7479.50 гривень. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача просив стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500.00 грн., на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500.00 грн. позивачем надано: Договір про надання правової допомоги №09/07/2025 від 09 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та адвокатом Пархомчук Сергієм Валерійовичем; Акт про отримання правової допомоги від 21.10.2025 року, укладений між адвокатом Пархомчук Сергієм Валерійовичем та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН»; платіжну інструкцію № 1034 від 21.10.2025 року та рахунок № 21.10.2025-33 від 21.10.2025 року на оплату наданих послуг на загальну суму 10 500.00 грн. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Відповідно до п. 3.1 Договору про надання правової допомоги №09/07/2025 від 09.07.2025 року, вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2000.00 грн за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги. Матеріали справи містять детальний опис наданих послуг, згідно якого адвокатом надано консультацію (1 година 2000.00 грн); складено позовну заяву (2,5 години 5000.00 грн); підготовлено клопотання, заяви до суду (1,5 години 3000.00 грн), канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції (500.00 грн). Згідно акту про отримання правової допомоги від 01.09.2025 року, загальна вартість за послуги з надання правової допомоги наданої адвокатом за 5 годин склала 10 000 грн. та 500 грн. на канцелярські витрати на виготовлення копій. Заперечень від відповідача щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у такому розмірі, клопотання щодо неспівмірності та розумності судових витрат, а також їх зменшення, до суду не надходило. У силу ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, а саме 10 500.00 грн. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, у розмірі 2422.40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 496 від 14.07.2025 р.

Outcome: approved