Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-26 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 509, 512, 516, 525-526, 530, 549, 599, 610-612, 625-626, 628, 633-634, 638-639, 641-642, 1048-1049, 1054, 1056-1 ЦК України, просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість за договором позики № 73483946 від 01 жовтня 2024 року в розмірі 24087,5 гривень, з яких: 11562,5 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 4406,25 гривень -заборгованість за процентами; 6243,75 гривень - заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою, 1875 гривень - комісія за надання позики, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 01 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 73483946, відповідно до пункту 1 якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики відповідач підтвердила, що ознайомилась на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, а також погодилась, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, і які є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 73483946 в розмірі 24 087,50 гривень, з яких: 11 562,50 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 406,25 гривень - сума заборгованості за процентами; 6 243,75 - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позики; 1 875 гривень - сума заборгованості за комісією за надання позики. Всупереч умовам договору позики № 73483946 від 01.10.2024 відповідач не виконала свої зобов`язання. Після відступлення прав вимоги позивачу за вказаними договорами позики відповідач не здійснила жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 73483946 від 01.10.2024 в розмірі 24 087,50 гривень, з яких: 11 562,50 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 4 406,25 гривень - заборгованість за процентами; 6 243,75 - заборгованість за процентами за понадстрокове користування позики; 1 875 гривень - заборгованість за комісією за надання позики, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 525-526, 530, 610, 628, 1049-1050 ЦК України з відповідача на користь позивача (а. с. 3-6). Ухвалою судді від 20 жовтня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 18 листопада 2025 року (а. с. 50-51). Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 09 грудня 2025 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 198 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано із Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» наступні докази: інформацію щодо наявності у [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) карткових рахунків, відкритих у банку станом на 01.10.2024; інформацію щодо належності [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) банківської картки № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної карти № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), з 01.10.2024 по 05.10.2024; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 01.10.2024 по 05.10.2024; інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (а. с. 63-65). Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 23 грудня 2025 року. Вказаною ухвалою суду приєднано до матеріалів справи: інформацію № КНО-07.8.5/16104 БТ від 25.11.2025, виписку по рахунку № [NUMBER] [PERSON] за період з 01.10.2024 по 05.10.2024; звіт по транзакціях з використанням/без використання БПК, що були випущені до рахунку № [NUMBER] [PERSON] за період з 01.10.2024 по 05.10.2024, які надійшли 04 грудня 2025 року на адресу суду від Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на виконання ухвали суду від 18 листопада 2025 року (а. с. 82-84). Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року відкладено судовий розгляд справи на 23 січня 2026 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України (а. с. 92-93). Позивач свого представника в призначене підготовче засідання не направив, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якій адресовано судову повістку разом із доданими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслала, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суд не повідомила. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 23 січня 2026 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено електронний договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73483946, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання сторонами електронними підписами одноразовим ідентифікатором, зокрема, відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 20468 (далі - договір № 73483946) (а. с. 7-11). Відповідно до пункту 1 договору № 73483946 позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, з метою придбання товарів (робіт, послуг), для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики та комісію за надання позики. Як зазначено у підпунктах 1.2.-1.3, 1.5. пункту 1 договору № 73483946, комісія за надання позики - грошові кошти, які згідно умов договору позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю за надання та користування позикою в якості однієї зі складових загальних витрат за споживчим кредитом, котра включає в себе проценти за користування позикою та комісію за надання позики. Проценти - грошові кошти, що нараховуються на суму позики і є платою за користування такою позикою (договором передбачено фіксовану процентну ставку). Проценти за понадстрокове користування позикою - грошові кошти, що нараховуються на залишок суми позики у передбачених договором випадках за невиконання позичальником умов договору. Пунктом 2 договору № 73483946 визначено параметри позики, зокрема: сума позики - 12 500 гривень; строк позики/строк договору - 30 днів; процентна/день, фіксована - 0,250 %; комісія за надання позики - 15,00 % від суми наданої позики (що у грошовому виразі складає 1 875 гривень); дата надання позики - 01.10.2024; дата повернення позики (останній день) - 30.10.2024; денна процентна ставка - 0,750 % в день; проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) - 2,70 % за день; пеня - 2,70 % за день; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1 186,17 %; орієнтовна загальна вартість позики - 15 312,50 гривень. Згідно з пунктом 4 договору № 73483946 проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором. Комісія за надання позики нараховується одноразово в дату надання позики (в перший день користування позикою, що визначена пунктом 2 договору). Як вбачається з підпунктів 5.1., 5.3. пункту 5 договору № 73483946, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомилась на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», статтею 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України; позичальник до моменту підписання договору вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, їй зрозумілі. Згідно з пунктом 18 договору № 73483946 якщо сума позики, зазначена в пункті 2 договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою, визначеною пунктом 2 договору за кожен день такого користування з урахування обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. В пункті 21 договору № 73483946 зазначено, що цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою Національного банку України від 03.11.2021 № 113. Як вбачається з таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до договору позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73483946 від 01.10.2024, дата видачі кредиту - 01.10.2024; дата платежу - 30.10.2024; сума кредиту за договором - 12 500 гривень; проценти за користування кредитом - 937,50 гривень, комісія за надання кредиту - 1 875,00 гривень; загальна вартість кредиту - 15 312,50 гривень (за. ст. а. с. 10, а. с. 11). 01 жовтня 2024 року [PERSON] перед укладенням договору позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73483946 від 01.10.2024 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором 81671 паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування (а. с. 12-13). Відповідно до інформації ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000050659-ТНПП від 12.09.2025, відповідно до договору на переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 було завершено наступну платіжну операцію: дата - 01.10.2024; номер платежу - 8487f4a0-b4f7-4d59-8761-c2e2e3656119; сума - 12 500 гривень; отримувач - [PERSON] - ЕПЗ номер [NUMBER] (а. с. 24). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 27 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до пункту 1.1. якого, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, відображаються у відповідному реєстрі боржників, складеному за формою згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а. с. 26-27). Як вбачається з пункту 1.2. договору факторингу № 27/03/25, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 27 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено Додаткову угоду № 1 до договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, відповідно до пунктів 3-4 якої, загальна сума прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру боржників № 2 від 27 березня 2025 року становить 56 380 358,04 гривень. В якості ціни продажу згідно Реєстру боржників № 2 від 27 березня 2025 року фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 15 % від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить 3 134 708,26 гривень (а. с. 28). 27 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників № 2 від 27 березня 2025 року за договором факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, відповідно до якого на виконання пункту 1.2. договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників № 2 від 27 березня 2025 року кількістю 4657, після чого з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а. с. 29). Згідно із платіжною інструкцією № 682 від 31 березня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» сплатило ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 3 134 708,26 гривень плати за відступлення права вимоги згідно Додаткової угоди № 1 від 27 березня 2025 року, договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року (а. с. 30). Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників № 2 від 27 березня 2025 року до договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, підписаного в.о. генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 73483946 від 01.10.2024 на суму заборгованості 24 087,50 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу - 11 562,50 гривень, заборгованості за процентами - 4 406,25 гривень, заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою - 6 243,75 гривень; заборгованості комісією за надання позики - 1 875 гривень, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (а. с. 31). Таким чином, згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників № 2 від 27 березня 2025 року за договором факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року та Додаткової угоди № 1 до договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, підписаного 27 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», Витягу з Реєстру боржників № 2, вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 73483946 від 01.10.2024 перейшли до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Питання дійсності договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року та Додаткової угоди № 2 до договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, укладеної 27 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року та Додаткової угоди № 2 до договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, укладеної 27 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», недійсними або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626, 628, статті 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, відповідно до якої, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73483946 від 27 березня 2025 року, було укладено в електронній формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина 5 статті 11 Закону України № 675-VIII). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). На підтвердження своїх вимог позивачем надано: паперову копію електронного договору позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73483946, що містить інформацію про його підписання відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 20468. Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73483946, в тому числі погодження відповідача [PERSON] з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З інформації АТ «ПУМБ» № КНО-07.8.5/16105 БТ від 25.11.2025, яка надійшла на електронну адресу суду 04 грудня 2025 року на виконання ухвали суду від 18 листопада 2025 року, вбачається, що в банку на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] до рахунку № [NUMBER] у гривні. В банку за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) закріплений фінансовий номер телефону: [NUMBER] , на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 01.10.2024 по 05.10.2024. В анкеті [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) вказано номер телефону [NUMBER] (а. с. 74). Як вбачається з виписки по банківському рахунку № [NUMBER] по банківській картці № [NUMBER] [PERSON] за період з 01.10.2024 по 05.10.2024, 01.10.2024 о 21:52:55 наявне зарахування грошових коштів в розмірі 12 500 гривень, призначення: операція зарахування_Money Transfer originator 00000001 PAY_TRMC_2 KYIV UA; карта [NUMBER];_27188502529_ОС (а. с. 75-79). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», загальна заборгованість [PERSON] за договором позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73483946, станом на 27.03.2025 становить 24 087,50 гривень та складається із: 11 562,50 гривень - тіло кредиту; процентів, нарахованих за період з 01.10.2024 по 29.11.2024 в розмірі 4 406,25 гривень; процентів, нарахованих за період з 30.11.2024 по 19.12.2024 в розмірі 6 243,75 гривень; комісії, нарахованої 01.10.2024 в розмірі 1 875 гривень. Відповідачем 30.10.2024 було сплачено 937,50 гривень, вказана сума зарахована на погашення боргу з тіла кредиту (а. с. 14-15). З вказаного розрахунку заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» вбачається, що відповідачу нараховані проценти за період з 01.10.2024 по 30.10.2024 в межах строку кредитування в розмірі 937,50 гривень, виходячи із процентної ставки - 0,25 %. За період з 31.10.2024 по 29.11.2024, нараховані проценти в розмірі 3 468,75 гривень, виходячи із процентної ставки - 1,00 %. За період з 30.11.2024 по 19.12.2024 нараховані проценти за понадстрокове користування позикою в розмірі 6 243,75 гривень, виходячи із процентної ставки 2,7 % (а. с. 14-15). Таким чином, кредитодавцем було нараховано проценти за користування позикою в розмірі 3 468,75 гривень, виходячи із процентної ставки - 1,00 %, поза межами строку кредитування, оскільки вказаним договором встановлено строк кредитування - 30 днів, який закінчився 30 жовтня 2024 року. Доказів того, що строк кредитування між сторонами договору позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73483946 від 01.10.2024 продовжувався, суду позивачем не надано. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Враховуючи викладене, нарахування кредитодавцем процентів за договором позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73483946 від 01.10.2024 за користування кредитом, виходячи із процентної ставки - 1,00 %, поза межами строку кредитування, тобто після 30 жовтня 2024 року, в розмірі 3 468,75 гривень є безпідставним. Вирішуючи вимоги про стягнення процентів за понадстрокове користування позикою в розмірі 6 243,75 гривень, суд виходить з такого. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025; № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025, дія якого триває до теперішнього часу. Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на наведене, суд вважає, що проценти за понадстрокове користування позикою в розмірі 6 243,75 гривень, нараховані з 30.11.2024 по 19.12.2024, тобто у період дії воєнного стану в Україні, підлягають списанню кредитодавцем. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 11 532,50 гривень; заборгованість за процентами за користування позикою за період з 01.10.2024 по 30.10.2024 в межах строку кредитування в розмірі 937,50 гривень; заборгованість за комісією за надання кредиту в розмірі 1 875 гривень, всього на загальну суму 14 375 гривень. В іншій частині позовні вимоги є безпідставними, тому задоволенню не підлягають. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 134016 від 16.09.2025 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028 гривень (а. с. 2). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 1). Згідно з пунктом 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 14 375 гривень х 100 % : 24 087,50 гривень = 59,58 % (відсоток розміру задоволеного позову); 3 028 гривень х 59,68 % :100 % = 1 807,11 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). За таких обставин необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 807,11 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial